.ss

.ss és el domini de primer nivell territorial (ccTLD) designat per a Sudan del Sud al DNS d'Internet. Prové del codi ISO 3166-1 alpha-2 per a Sudan del Sud, que és "SS". Segons "CIO East Africa", el TLD es va reservar el 10 d'agost de 2011 després de la declaració d'independència respecte al Sudan. El TLD es va registrar el 31 d'agost de 2011; el 20 de juliol de 2013, encara no estava a l'arrel del DNS i per tant no estava operatiu.

Abans que es registrés .ss, el Sotssecretari de Telecomunicacions del país estava preocupat pel possible rebuig del domini, pel fet que "SS" també és abreviatura de Schutzstaffel, l'organització paramilitar de l'Alemanya Nazi.

Abans de la independència del Sudan del Sud, el domini vigent era .sd, el domini de primer nivell territorial del Sudan.


(96205) Ararat

(96205) Ararat és un asteroide del cinturó principal, a 1,9549986 UA. Posseeix una excentricitat de 0,1899515 i un període orbital de 1 369,46 dies (3,75 anys).

Té una velocitat orbital mitjana de 19,17233618 km/s i una inclinació de 2,53828º. Fou descobert el 24 de setembre de 1992 per Freimut Börngen i Lutz Schmadel. Rebé el seu nom a partir del Mont Ararat, a Armènia.


Kilcummin

Kilcummin (en gaèlic irlandès "Cill Chuimín", que vol dir "església de Chuimín") és un cap de platja d'Irlanda, al comtat de Mayo, a la província de Connacht. L'àrea està escassament poblada. Encara que la pesca continua sent la principal font d'ingressos dels habitants de Kilcummin, el turisme és cada vegada més important gràcies als "Tír Sáile - North Mayo Sculpture Trail" i "Tour d'Humbert". Des de Kilcummin es veu la badia de Killala, la platja de bandera blava "An Trá nRoss", "Bartra Island" i es troba al marge oposat d'Enniscrone i la seva platja al comtat de Sligo.

localitzat a l'entitat territorial administrativa


New

«New» és el primer senzill del setzè àlbum d'estudi del músic britànic Paul McCartney, New. L'àlbum, que sortirà al mercat el dia 14 d'octubre de 2013, compta amb Mark Ronson com a productor musical dels 12 temes del disc.
El senzill ha sortit a la llum a través de les emissores de ràdio de tot el món, així com a través d'iTunes. Sobre el tema, Paul McCartney ha comentat a la seva web:


Edith Cavell

Edith Louisa Cavell (Swardeston, 4 de desembre de 1865 – Schaarbeek, 12 d'octubre de 1915) va ser una infermera britànica.

És famosa per salvar les vides de soldats d'ambdós bàndols, sense discriminació i en ajudar a uns 200 soldats aliats (presoners fugitius i aviadors abatuts) a escapar de l'ocupació alemanya de Bèlgica durant la Primera Guerra Mundial, per la qual cosa va ser arrestada. Duta posteriorment a un consell de guerra, fou declarada culpable de traïció i condemnada a mort. Tot i la pressió internacional de misericòrdia, va ser executada per un escamot d'afusellament alemany. La seva execució va rebre la condemna mundial i una àmplia cobertura de la premsa.

Ella és ben coneguda per la seva afirmació que "«el patriotisme no és suficient»". Les seves fortes creences anglicanes la van empènyer a ajudar a tots els que ho necessitaven, tant soldats alemanys com aliats. En una seva cita destacada va dir:
Actualment se la recorda el 12 d'octubre en l'església anglicana, encara que no sigui un dia festiu (en el sentit de festa religiosa).

Edith Cavell, que tenia 49 anys en el moment de la seva execució, va destacar com a pionera de la infermeria moderna a Bèlgica.


Camí francès de Sant Jaume

El Camí francès de Sant Jaume és sens dubte la ruta compostel·lana més transitada, tant més, com més ens aproximem a la ciutat compostel·lana, car gairebé totes les rutes que recorren Espanya, acaben confluint en un o un altre punt amb aquesta.

La ruta original era la ViaTolosana, la ruta procedent de França que creua la Serralada Pirinenca pel oscense Port de Somport sent coneguda com a "Camí de Sant Jaume Aragonès" o "francaragonès".

Tres de les principals Rutes compostel·lanes a França, la ViaTuronensis, la Via Lemovicensis i la Via Podiensis, conflueixen en Sant Joan de Peu de Port, creuant des d'allí els Pirineus  pel Port de Roncesvalls. Una vegada en territori espanyol, solca el nord de la Península fins a l'extrem occidental, rebent al llarg del seu recorregut, als pelegrins que transiten altres rutes jacobeas procedents de qualsevol part d'Espanya.

Aquesta ruta d'extraordinària riquesa cultural, artística i paisatgística es troba en l'actualitat ben documentada i dotada de senyalització i infraestructures adequades.


Alfons de Castella

Alfons de Castella (Tordesillas, 1453 - Cardeñosa, 1468) va ser infant de Castella. Fill de Joan II de Castella i d'Isabel de Portugal.

Va ser un dels protagonistes de la Segona Guerra de Successió castellana, va ser utilitzar com a pantalla per a la facció contrària a Enric IV de Castella, el qual accedí a confiar a l'infant a Juan Pacheco, marquès de Villena. Va ser jurat com a príncep d'Astúries amb el consentiment del rei, però a canvi de casar-se amb la seva filla Joana; poc després va revocar la decisió i va reclamar l'infant.

Es va intentar proclamar diverses vegades com a rei, la primera vegada a Valladolid i l'any 1465, els seus seguidors el van proclamar com a Alfons XII a Àvila, essent reconegut per algunes ciutats. El 1467 va ser derrotat per Enric IV a la batalla d'Olmedo, però els resultats no van ser decisius, tot i la mort de l'infant poc després, el conflicte successori continuava obert en Isabel, germana d'Alfons.

Es van tractar alguns esponsals d'Alfons amb filles de Joan II d'Aragó, que finalment no van realitzar-se.


Tractat de Cusseta

El Tractat de Cusseta fou un tractat internacional entre el govern dels Estats Units i la Nació Creek signat el 24 de març de 1832. El tractat cedit tota la terra creek a l'est del riu Mississipí als Estats Units.


Tríduum Pasqual

El Tridu o Tríduum Pasqual és el període comprès des de la tarda del Dijous Sant, fins a la matinada del Diumenge de Pasqua, on els cristians celebren els tres grans misteris de la redempció: la passió, la mort i la resurrecció de Jesús de Natzaret.

Es tracta del coronament de tot l'any litúrgic. Es fa coincidir amb la pleniluni de primavera a fi de commemorar, el més exactament possible quant al temps, les circumstàncies del fet històric de la Crucifixió. El Tríduum Pasqual comença amb la missa vespertina del Sant Sopar, el Dijous Sant, en la qual es fa memòria de la institució de l'Eucaristia, del sacerdot cristià, i de la proclamació del Nou Manament de l'amor fratern. El Divendres Sant, en recordança directa de la mort de Jesús a la Creu, no se celebra la missa, que és la seva commemoració o renovació. L'Església acaba aquest Tríduum amb la celebració de la Vigília Pasqual, la nit del Dissabte Sant, i amb la Solemnitat de Pasqua.


MG 34

La MG 34, de l'alemany Maschinengewehr 34, va ser la primera metralladora de propòsit general dissenyada durant la dècada dels 30 i fabricada a partir de 1934 a Alemanya. Les primeres 300 unitats es van distribuir el 1935. Era una metralladora refrigerada per aire, disparava cartutxos d'alta potència 7,92 x 57 mm Màuser i tenia un sistema per canviar ràpidament de canó.

Va ser dissenyada tant com a arma lleugera d'escamots com per a tasques més grans, estant un exemple prematur de metralladora de propòsit general. Com a arma lleugera, es va pensar equipar-la amb un bípede i un carregador de tambor de 75 projectils. Com a metralladora pesada estava muntada en un trípode i feia servir cintes de munició. A la pràctica, la infanteria només usava la versió de bípede, donant com a resultat una arma mitjana de suport.


La República de les Lletres

La República de les Lletres, quaderns de literatura, arts i política, fou una revista trimestral, d'orientació republicana i antimonàrquica, que es va publicar a València entre juliol del 1934 i juny del 1936. El seu contingut incloïa poemes, narracions, articles i assaigs sobre temes polítics, històrics, literaris i artístics, i ressenyes de novetats bibliogràfiques en català.

Promoguda per Miquel Duran de València, va ser dirigida per Enric Navarro i Borràs, i acollí col·laboracions de Carles Salvador, els germans Martínez Ferrando (Daniel, Eduard i Ernest), Gabriel Alomar, Joaquim Casas-Carbó, Salvador Donderis i Tatay, Lluís Guarner, Enric Duran i Tortajada, Adolf Pizcueta, Carles Grandó, Martí de Riquer, Pasqual Pla i Beltran, Sebastià Sánchez-Juan, Francesc Bosch i Morata, Vicent Calvo-Acàcio, Eduard López-Chavarri, Francesc Almela i Vives, Manuel Folguera i Duran, Emili Gómez Nadal, Nicolau Primitiu, Enric Soler i Godes, Jordi Valor i Enric Valor, entre altres. Els vuit números que va treure (excepte el 7, monogràfic dedicat a la figura de Teodor Llorente) duien la coberta il·lustrada amb un gravat de Josep Renau

Les idees i propostes que recorren les seves pàgines reflecteixen l'enorme efervescència política d'aquells anys i la voluntat col·lectiva de normalització de la cultura valenciana, quan el triomf electoral del Front Popular presagiava condicions favorables per a les cultures nacionals de l'estat espanyol i la possibilitat dels estatuts d'autonomia. En l'editorial del primer número propugnava la creació d'una Confederació de Repúbliques Literàries d'Ibèria, dins de la qual Catalunya, València, Mallorca (Balears) i el Rosselló s'haurien d'unir en una República Literària Federativa de la Llengua Catalana:


Il re

Il re és una òpera en tres quadres actes composta per Umberto Giordano sobre un llibret italià de Giovacchino Forzano. S'estrenà al Teatro alla Scala de Milà el 12 de gener de 1929. L'espectacle va ser reeixit "ple, càlid i alegre."

Inusual per a una òpera del , "Il re" va ser escrita específicament per a ser cantada per Toti Dal Monte, una soprano de coloratura de la vella escola. Dal Monte va realitzar el treball diverses vegades durant la seva carrera, però després del seu retir, l'òpera va caure ràpidament en l'oblit. Al desembre de 1949, Arturo Toscanini, que havia portat a terme l'estrena mundial de l'òpera, va enregistrar el curt "Dance of the Moor" en un concert televisat amb l'Orquestra Simfònica de la NBC.


La Espiga

La Espiga és una escultura urbana instal·lada als jardins de la losa (la «losina) a l'avinguda de Santander, davant de l'estació ferroviària de Renfe, a la ciutat d'Oviedo, Astúries. És una de les més d'un centenar que adornen els carrers d'aquesta ciutat espanyola.

El paisatge urbà d'aquesta ciutat està adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle XX.

L'escultura, feta d'acer al carbó, és obra de Rufino Tamayo i està datada 2010.

Es tracta d'una escultura de tres metres d'alçada, i en realitat és una rèplica a menor grandària, d'una altra peça anomenada de la mateixa manera (que mesura uns divuit metres d'altura) i realitzada igualment d'acer al carbó que va ser instal·lada l'any 1980 a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM). Aquesta peça és una donació de l'esmentada Universitat (la qual havia rebut el Premis Príncep d'Astúries d'Humanitats l'any 2009) a l'Ajuntament d'Oviedo, amb la intenció de remarcar la presència del que representa la universitat mexicana a Espanya. A través de l'obra l'autor sembla que tracta de representar la importància de la universitat i el coneixement per a la difusió cultural.


STS-123

La STS-123 va ser una missió de la NASA al transbordador espacial Endeavour, donant continuïtat a la construcció de l'Estació Espacial Internacional, sent la 25a missió destinada a la ISS, i la 122a del programa del transbordador espacial, sent també anomenada com a missió 1J/A per al muntatge de la ISS.

La data original prevista per al seu llançament era la del 14 febrer de 2008, encara que a causa dels continus retards de la missió STS-122, el llançament es va produir l'11 de març de 2008. Va retornar a la Terra el 26 març de 2008.

Els principals objectius de la STS-123 eren: acoblar el primer dels mòduls del Laboratori japonès Kibo i ampliar el braç robòtic de la ISS (Canadarm 2) amb la instal·lació del " Special Purpose Dexterous Manipulator" (SPDM).


Sex on the beach

Sex on the beach és un còctel que va ser inventat en els anys 1980 a Miami elaborat sobre una base de vodka. Ha esdevingut, no tan sols pel seu nom, un còctel popular.

El seu nom que es pot traduir com a «sexe a la platja». Tom Cruise en prepara un a la pel·lícula "Cocktail", quan treballa a una guingueta de la platja i s'aposta amb l'altre col·lega que no es porta cap noia al llit. Com que insinuacions sexuals al menú d'un establiment són mal vists als Estats Units, de vegades s'utilitza l'eufemisme més ambigu de "Fun at the beach" (diversió a la platja). El 2009 el nom del còctel va ser utilitzat en pintades a Tossa de Mar durant accions de protesta contra les multes per fer sexe a les platges.


Crassula multicava

Crassula multicava és una planta suculenta nativa de Sud-àfrica i que pertany a la família de les "Crassulaceae" i al gènere "Crassula". Les plantes d'aquest gènere estan molt valorats pel seu ús ornamental i pel col·leccionisme de suculentes. S'han convertit en les protagonistes de jardins tant de Sud-àfrica com d'altres països. Són plantes que els agrada l'ombra i formen una bonica visió com no ho fan d'altres espècies del gènere. Tenen una aparença compacta, uniforme i ordenada que tant els agrada a paisatgistes com a jardiners. Són plantes longeves i responen molt bé a la poda.

El seu estat de conservació és bo, no es troba en perill d'extinció, degut a la seva capacitat fàcil de dispersió, de fàcil arrelament i naturalesa perenne. Generalment es produeixen en abundància en el seu espai natural.


Wide-field Infrared Survey Explorer

El Wide-field Infrared Survey Explorer (WISE) és un telescopi espacial astronòmic de longitud d'ona infraroja de la NASA llançat el 14 desembre 2009, i es va activar l'estat d'hibernació, el febrer de 2011, quan es va apagar el seu transmissor. Va descobrir la primera nana de classe Y i l'asteroide troià de la Terra, desenes de milers de nous asteroides, i nombrosos cúmuls estel·lars que no havien estat descoberts.

WISE va realitzar un sondeig astronòmic de tot el cel amb imatges en 3,4, 4,6, 12 i 22 μm en bandes de longitud d'ona durant deu mesos utilitzant un telescopi d'infraroig de 40 cm de diàmetre en òrbita terrestre. Després d'esgotar-se el refrigerant d'hidrogen, es va conduir una extensió de la missió de quatre mesos anomenada NEOWISE per trobar cossos menors del sistema solar prop de l'òrbita terrestre (p. ex. cometes i asteroides perillosos) usant la seva capacitat restant.

Totes les imatges processades incloent les dades del cel, dades en cru i catàlegs font, van ser alliberats al públic el 14 de març de 2012. L'agost de 2013, la NASA va anunciar que reactivaria el telescopi WISE per a una nova missió de tres anys per buscar asteroides que podrien xocar amb la Terra.


Habiba Sarabi

Habiba Sarabi (nascuda el 1956), metgessa hematòloga i política, és una destacada reformista de la reconstrucció posttalibà a l'Afganistan. El 2005, era nomenada governadora de la Província de Bamiyan pel president Hamid Karzai, essent la primera dona designada governadora de qualsevol província del país. Prèviament, havia portat en el govern de Karzai els Ministeris de la Dona i de Cultura i Educació. Sarabi ha estat decisiva promovent els drets de la dona i en temes de representació i de medi ambient. Pertany a l'ètnia hazara de l'Afganistan.

Habiba Sarabi va néixer a Mazar-e Sharif i va passar la seva joventut viatjant per tot el país amb el seu pare. Més tard, es va traslladar a Kabul per assistir a l'institut i per estudiar medicina a la universitat. Després de graduar-se, va obtenir una beca de l'Organització Mundial de la Salut per anar a l'Índia a completar els seus estudis d'hematologia.

Durant el règim dels talibans a l'Afganistan, la doctora Sarabi i els seus fills van fugir a Peshawar (Pakistan), però retornaven freqüentment en secret. El seu marit es va quedar a Kabul per ocupar-se de la seva família. També treballava clandestinament com a mestra de noies, a l'Afganistan i també als camps de refugiats afganesos al Pakistan. El 1998, va entrar a l'Institut Afganès d'Ensenyament i en va esdevenir directora general. També ha estat vicepresidenta de l'organització Assistència Humanitària per a les Dones i els Nens de l'Afganistan.

Com a governadora, ha anunciat que un dels seus focus d'interès serà el turisme com a font d'ingressos. La província ha estat històricament una font de cultura budista i era la localització dels antics Budes de Bamiyan, les dues estàtues gegants destruïdes pels talibans abans de la guerra. Tanmateix, Bamiyan continua essent una de les províncies més pobres i més subdesenvolupades de l'Afganistan, amb una lletania de problemes incloent-hi taxes altes d'analfabetisme i pobresa.

El 2008, la revista Time la va incloure en la seva llista d'Herois del Medi Ambient, en part per la seva contribució en la creació del Parc Nacional de Band-e Amir, a Bamiyan.

El 2008, Azra Jafari seguia les passes de pionera de la Dra. Sarabi en esdevenir la primera dona afganesa en ocupar una alcaldia a l'Afganistan.


Aedea

Aedea o Aede, en la mitologia grega, és una de les tres muses originals (segons Pausànies),
 juntament amb les seves germanes Mnemea i Meletea. Aedea és la musa de l'execució de l'obra artística; és la de la posada en escena com a tal, ja que és ella la qual s'encarrega de llegir, recitar, tocar instruments, o cantar el que anteriorment el seu germana Mneme ha escrit. Representa el moment en el qual una obra d'art és utilitzada. D'altra banda, es pensa que l'obra artística només té vida pròpia mentre l'artista l'estava creant (pintar un quadre, escriure una cançó, etc.), però aquest treball no li corresponia a Aedea, sinó a la seva germana Mnemea. Una vegada que l'obra estava creada, mor en cert sentit, car passa a ser estàtica i no sofreix més canvis. Com culminació de l'obra, només queda la seva reproducció o execució d'aquesta obra, treball que corresponia a Aedea. La hi representa de forma icònica com una jove en actitud de cantar o recitar poemes, al mateix temps que va premut una lira, perquè es considera que el so dels instruments musicals és com un símil d'una veu.

El satèl·lit de Júpiter Aedea va ser anomenat en honor seu.


Der Fuehrer's Face

Der Fuehrer's Face és un curtmetratge d'animació dirigida per The Walt Disney Studios i estrenat l'1 de gener de 1943. Va ser dirigit per Jack Kinney i protagonitzat per l'Ànec Donald.

Der Fuehrer's Face és un curtmetratge propagandístic antinazi dirigida per encàrrec de l'exèrcit dels Estats Units, per encoratjar a la població civil durant la Segona Guerra Mundial.

El curt va guanyar el Premi Oscar a millor curtmetratge d'animació (short subjects) el 1942 (15a edició) i va ser considerar el número 22 de la llista de 50 Greatest Cartoons, una llista realitzada per 1.000 crítics de cinema, on s'elegien els 50 millors curtmetratges animats de la història per al llibre homònim de Jerry Beck publicat el 1994.


Chuck Jones

Charles Martin "Chuck" Jones (21 de setembre de 1912 - 22 de febrer de 2002) fou un animador, caricaturista, guionista, productor i director de pel·lícules animades estatunidenc, recordat pel seu excel·lent treball a les sèries de curts animats "Looney Tunes" i "Merrie Melodies" per a l'estudio d'animació de Warner Bros, Warner Bros Cartoons.

Jones, a més, va ser titellaire i mariner, un home amb mil oficis que esporàdicament es va dedicar a l'animació, col·laborant amb Iwerks i Disney. De fet, al llarg de la seva carrera va col·laborar amb tots els grans talents de l'època, com ara, Tex Avery, Friz Freleng, Bob Clampett o Frank Tashlin.

El 1936 va treballar a l'estudi de Leon Schlesinger, que més tard passaria a formar part de la Warner Bros, on Jones va treballar més de 30 anys. També va col·laborar amb United Productions of America (UPA), dirigint, per exemple, "Hell-bent foer election", un curtmetratge a favor de Roossevelt.

Després que la seua carrera a Warner Bros acabara en 1962, Jones va fundar Sib Tower 12 Productions i va començar a produir dibuixos animats per a Metro-Goldwyn-Mayer, on va acabar sent director d'animació, i on va realitzar una nova sèrie de curts de "Tom & Jerry" i l'adaptació per televisió del llibre de Dr Seuss "Com el Grinch va furtar el Nadal". Més tard va crear el seu propi estudi, "Chuck Jones Productions", que va crear diversos curts especials, i algunes col·laboracions en projectes relacionats amb els Looney Tunes.

Ha dirigit molts dels clàssics curtmetratges d'animació protagonitzats per Bugs Bunny, Daffy Duck, Wile E. Coyote i el Correcamins, Pepe Le Pew i els altres personatges de la Warner Brothers, a destacar "Duck Amuck", "One Froggy Evening" i "What's Opera, Doc ?" (tres curtmetratges inclosos a la National Film Registry o fons de preservació de pel·lícules d'alt interès cultural de la Biblioteca del congrés nord-americà) i la famosa "Trilogia de la cacera", formada pels curts "Rabbit Fire ", "Rabbit Seasoning" i "Duck! Rabbit! Duck!" (1951–1953).

Després que la seua carrera a Warner Bros acabara en 1962, Jones va fundar Sib Tower 12 Productions i va començar a produir dibuixos animats per a Metro-Goldwyn-Mayer, inclosa una nova sèrie de curts de "Tom & Jerry" i l'adaptació per televisió del llibre de Dr Seuss "Com el Grinch va furtar el Nadal". Més tard va crear el seu propi estudi, "Chuck Jones Productions", que va crear diversos curts especials, i algunes col·laboracions en projectes relacionats amb els Looney Tunes.

L'art de Jones va evolucionar des de l'estil més tradicional dels seus inicis fins a l'explosiva miscel·lània dels seus treballs de la dècada del 1950. Va realitzar més de 100 curtmetratges d'animació, on es troben les empremtes de la seva visió satírica i inconformista de l'existència. alguns trets que defineixen el seu estil poden ser: els colors plans, els grans contrastos, el traç veloç i agut, el ritme ràpid i els gags, molt sovint de caràcter surrealista.


K-Meleon

K-Meleon és un navegador lliure basat en Gecko. L'objectiu de K-Meleon és proveir un navegador lleuger per Windows, semblant a Galeon o Firefox. K-Meleon es distribueix sota la llicència GNU.

Destaquen particularment la seva rapidesa (superior a Mozilla, Netscape o Firefox) i el seu escàs consum de recursos del sistema, la qual cosa fa que funcioni perfectament en ordinadors molt antics. Així mateix és configurable i molt modificable, sent molt senzill afegir qualsevol funcionalitat (encara que no hagi estat en principi prevista pels seus dissenyadors). Els fòrums de la seva pàgina oficial són molt actius i d'una utilitat inusitada, sent el millor lloc per rebre suport tècnic i consells diversos dels seus membres.

Com s'utilitza la interfície nativa de Windows en lloc de XUL, a K-Meleon no es poden instal·lar extensions i temes de Mozilla, possiblement una de les característiques més importants d'aquests navegadors. No obstant això, K-Meleon té el seu propi conjunt d"'addons" com "macros" i "skins", que poden estendre les funcionalitats i personalitzar l'aparença del navegador.

Després d'un alentiment del seu desenvolupament durant els anys 2004 i especialment 2005, a causa de l'abandonament del projecte per part dels seus desenvolupadors, al gener del 2006 es va donar un vigorós rellançament gràcies a la inclusió de nous administradors i desenvolupadors que han donat nova vida al projecte. Després de llançar dues actualitzacions de seguretat entre gener i abril del 2006, l'1 d'agost del 2006 va sortir la primera versió no beta del navegador, que incloïa nombroses novetats i millores, i igual que passa amb Firefox o SeaMonkey, es publiquen revisions a mesura que a Gecko es corregeixen errors.

Amb la versió 1.00 es va donar suport natiu per als idiomes anglès, francès i alemany. La versió 1.1, publicada al 22 de maig del 2007 va incorporar per primera vegada el castellà com a idioma amb suport natiu. La versió 1.5, publicada l'agost del 2008, va significar un gran salt endavant i una completa reestructuració interna del programa al substituir les capes per pestanyes (amb el consegüent estalvi de recursos del sistema) i reescriure al voltant d'una tercera part del codi, incloent a més, traduccions al rus i al polonès.


Zacarias Moussaoui

Zacarias Moussaoui (en àrab زكريا موسوي) és un terrorista internacional, membre d'Al-Qaida, nascut a França, que actualment es troba als Estats Units empresonat amb cadena perpètua a la presó "USP Florence ADMAX" (Colorado) com a integrant de la xarxa que va ser responsable dels atemptats de l'11 de setembre de 2001. La condemna va arribar després d'una llarga baralla legal, en la qual les seves declaracions van ser permanentment contradictòries. Primer va declarar-se culpable, després innocent; va demanar la pena de mort i després va dir que lluitarà amb totes les seves forces per tal d'evitar-la, etc. Durant el judici, va afirmar que el mateix Ossama bin Laden li va donar les instruccions per a atemptar contra el World Trade Center.


Kondoa

Kondoa és una ciutat de la regió de Dodoma, a Tanzània, cèlebre perquè al seu territori s'hi troba un conjunt de recers amb pintures rupestres que fou inclòs per la UNESCO en la llista del Patrimoni de la Humanitat el 2006.


Estadi Beşiktaş İnönü

LEstadi Beşiktaş İnönü (en turc Beşiktaş İnönü Stadyumu) fou un estadi de futbol de la ciutat d'Istanbul, Turquia.

Era propietat del club Beşiktaş J.K.. Estava situat a Dolmabahce, al districte de Beşiktaş, al costat europeu d'Istambul. Tenia una capacitat de 32.145 espectadors. Els tres grans clubs de la ciutat, Beşiktaş J.K.; Galatasaray S.K. i Fenerbahçe S.K., van jugar a aquest estadi, ja que fins als anys 60 era l'únic estadi modern de la ciutat. Entre 1921 i 1939, els tres clubs havien jugat a l'Estadi Taksim. Aquest estadi fou demolit el 1939 i reemplaçat pel Parc Taksim ("Taksim Gezi Parkı") als anys 40 i 50. Anteriorment, l'estadi es va anomenar "Estadi Dolmabahce" i "Estadi Mithat Paşa".

L'estadi va ser inaugurat el dia 19 de maig de 1947, amb una capacitat inicial de 16.000. Va ser demolit entre juny i octubre de 2013 per a construir en aqueix mateix lloc el nou estadi del club, el Vodafone Arena, que va ser inaugurat el 2016.


Talking Stick Resort Arena

La Talking Stick Resort Arena és un pavelló poliesportiu a Phoenix (Arizona). Es va inaugurar l'1 de juny del 1992 i els equips que l'han utilitzat com a la seva seu són els Phoenix Coyotes de l'NHL (1996-2003) i actualment els Phoenix Roadrunners de l'ECHL, els Phoenix Mercury de la WNBA i els Arizona Rattlers de l'Australian Football League. Principalment és conegut per ser la seu de l'equip de l'NBA, Phoenix Suns. Té una capacitat per 18.422 espectadors quan es practica bàsquet i de 16.210 quan es prepara per a l'hoquei.


Radegunda

Radegunda (Turíngia, 518-Poitiers, 13 d'agost de 587) va ser la segona esposa del rei merovingi Clotari I i, per tant, reina consort del regne franc de Soissons. Canonitzada, és venerada com a santa per la seva tasca de protecció i difusió del cristianisme al seu regne, on va fundar esglésies i monestirs, en un dels quals es va retirar.


Valor de llei

Valor de llei (títol original en anglès True Grit) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Henry Hathaway i estrenada l'any 1969.


Guitar Hero 5

Guitar Hero 5 és un videojoc musical que pertany a la saga "Guitar Hero", del qual n'és el cinquè títol principal. Està desenvolupat per Neversoft i publicat per Activision. El seu llançament es va produir l'1 de setembre de 2009 als Estats Units i a la resta del món durant el transcurs del mes. El videojoc està disponible per les consoles Xbox 360, PlayStation 2, PlayStation 3 i Wii.

Similarment al seu predecessor, "Guitar Hero World Tour", el videojoc permet que entre un i quatre jugadors puguin simular un grup de rock estàndard, cantant, guitarra solista, baix i bateria, mitjançant uns controladors en forma dels instruments esmentats. La base del joc és la mateixa que l'anterior i aquest títol està enfocat a millorar la diversió dels jugadors per convertir-lo en una "experiència social", i s'han afegit nous modes de joc, la possibilitat de jugar en diverses configuracions d'instruments, nous personatges i més material extra per desbloquejar. També s'ha mantingut el mode de creació de cançons i d'intercanvi mitjançant el GHTunes.

La banda sonora està formada per 85 cançons que provenen 83 grups musicals. Com els últims títols, molts artistes es van oferir per col·laborar en el desenvolupament del videojoc, ja sigui amb captures de moviment, avatars o material addicional. La majoria de les cançons descarregables del "World Tour" també seran compatibles en el "Guitar Hero 5".


Lando Calrissian

Lando Calrissian és un personatge de ficció de la Guerra de les Galàxies interpretat per Billy Dee Williams.

Traeix el seu amic Han Solo per salvar de les urpes de l'Imperi Galàctic la colònia que administrava al planeta Bespin, la Ciutat del Núvols.

Després, quan s'adona que Darth Vader ha tergiversat el seu pacte, se sent culpable, i permet escapar a Leia Organa i Chewbacca de les forces imperials establertes a Bespin, i els acompanya a Tatooine per rescatar a Han Solo, congelat en carbonita.

Després de rescatar Han Solo del palau de Jabba el Hutt en el planeta Tatooine, es dirigeixen a la flota de l'Aliança estacionada prop del planeta Sullust.

Durant la batalla d'Endor, Lando Calrissian condueix el Falcó Mil·lenari i destrueix la Segona Estrella de la Mort.


Wainganga

Wainganga ("La fletxa d'aigua") és un riu de l'Índia a Madhya Pradesh, districte de Balaghat. És el riu principal del districte. Neix a les muntanyes damunt de Partabpur al districte de Seoni, a uns 18 km de la ciutat de Seoni a l'altiplà de Satpura, i corre 98 km, amb una amplada mitjana de 250 metres fins que se li uneix el riu Thanwar. Comença un descens passant per una sèrie de ràpids i canals fondos en direcció sud i sud-oest cap a Balaghat (ciutat), Tumsar, Bhandara, i Pauni, rebent nombrosos afluents dels quals el principals són el Bagh, el Kanhan, el Chulband, i el Garhvi. Surt del districte de Balaghat a Borinda i després d'un curs de 580 km s'uneix al Wardha, a Seoni prop del límit amb el districte de Chanda, i forma el Pranahita, que desaigua al Godavari.


Storting

Storting ("la Gran Reunió"), és el parlament de Noruega situat a Oslo. L'edifici del parlament va ser completat el 1866 i va ser dissenyat per l'arquitecte Victor Langlet. El Storting és unicameral, però està dividit en dos departaments quant a afers legislatius. Després de les eleccions el Storting escull un quart dels seus membres per a formar el Lagting una mena de "cambra alta", amb els tres quarts restants forma l'odelsting o "cambra baixa".


Massimo Dutti

Massimo Dutti és una empresa part del grup Inditex. Es va crear l'any 1985 a Barcelona dedicada a la fabricació de roba per a l'home. El 1991 Inditex obté el 65% de les accions de l'empresa, per comprar-la totalment l'any 1995. Ara l'empresa ha diversificat la seva oferta i ofereix roba per a dona, nen, nena i perfumeria. Compta actualment amb més de 494 botigues ubicades en més de 30 països.

L'estil de la seva roba és de tall clàssic i formal, pertany a una gamma alta dins les empreses del grup, per això els seus productes són més cars que la mitjana de roba Inditex.

També dona nom a una marca de perfums, fabricada per Puig, una companyia catalana de perfumeria i moda.

Actualment té la seu social a Arteixo, tot i que la seu logística és a Tordera.


Claude Lise

Claude Lise (Fort-de-France, 31 de gener de 1941) és un metge i polític martiniquès.

Es graduà el 1959 al Liceu Schoelcher i estudià medicina a la Universitat de Bordeus, on el 1970 es graduà en medicina tropical. Tornà a Martinica i el 1974 fou membre del consell departamental de l'Ordre dels Metges (similar al Col·legi Oficial). Des del 1972 milità també a la Federació Socialista de la Martinica, amb el que es presentà a les eleccions cantonals de 1973 pel cantó de Fort-de-France-4 i municipals de 1977 per Le Marigot. El 1976 patrocinà la creació d'un Partit Socialista Martiniquès (PSM), del que en fou secretari des del 1978 fins que es va fusionar amb el Partit Progressista Martiniquès.

El 1980 fou escollit regidor de Fort-de-France i cinquè tinent d'alcalde; del 1983 al 1986 fou membre del Consell Regional de la Martinica per la "Union de la Gauche"; el 1985 fou conseller general del cantó de Fort-de-France-10 i vicepresident del Consell General de 1988 a 1992.

Des del 1992 ocupa la presidència del Consell General de la Martinica. A les eleccions legislatives franceses de 1988 fou elegit diputat per la circumscripció Nord Caraïbe a l'Assemblea Nacional Francesa. A les eleccions de 1993 fou derrotat per Pierre Petit, però el 1995 fou escollit senador, càrrec que detenta fins al 2011.

El 13 d'octubre de 2001, Claude Lise va crear l'Espai per a l'Acció Democràtica de Martinica (EADMAR). Segons Claude Lise, no es tracta d'un partit polític nou, sinó un instrument de reflexió, intercanvi i una àrea de propostes sobre totes les qüestions importants, tenint en compte l'interès general de la Martinica. Arran de desacords amb el PPM i del seu actual president Serge Letchimy, Claude Lise va deixar el seu antic partit amb altres funcionaris electes, com Madeleine de Grandmaison, Claude Cayol, Pierre Suédile, Marie-Elise Nébon, Alexander Mouriesse, Maxence Deluge, Geneviève Chanteur i va fundar el 26 març 26 de 2006, un nou partit polític a l'esquerra, el Reagrupament Democràtic Martiniquès.

El 21 de novembre de 2007, al Senat, Claude Lise, senador i President del Consell General de la Martinica ha rebut de mans de Christian Poncelet, President del Senat, el Prix Territoria d'Or atribuït el 7 de novembre de 2007 al Consell General de la Martinica i consagrant les col·lectivitats territorials (regions, departaments, municipis) pel treball pioner, susceptible de ser replicat en altres comunitats i fer bon ús dels fons públics.

El 20 de març de 2008, Claude Lise fou reelegit per sisena vegada president del Consell General de la Martinica. Va obtenir en la primera volta 27 vots contra 16 de Maurice Antiste, conseller general del cantó de Le François-2.


National League

La National League o la Vanarama National League per raons de patrocini és la cinquena divisió de la lliga anglesa. Hi participen 24 equips d'Anglaterra i Gal·les que es disputen una plaça d'ascens directe a la Football League Two i una altra per als play-off d'ascens del 2n al 5è en lliga. Baixen quatre equips: 2 a la National League North i uns altres dos a la National League South. La competició fou fundada el 1979.


Ocaña, retrat intermitent

Ocaña, retrat intermitent és un documental dirigit per Ventura Pons que retrata la vida del pintor transvestit José Pérez Ocaña, i de la Barcelona post-franquista de 1978 a través de la mirada de l'artista.

És un passeig pels carrers de la ciutat i els seus ambients en una època durant la qual encara estava vigent la llei de perillositat social, utilitzada per a reprimir els homosexuals.

El documental va representar la primera incursió de Pons en el món del cinema, després de més de deu anys dirigint obres teatrals, i va competir en el Festival de Canes d'aquell any.


Jocs Olímpics d'hivern de 1952

Els Jocs Olímpics d'hivern de 1952, oficialment anomenats VI Jocs Olímpics d'hivern, es van celebrar a la ciutat d'Oslo (Noruega) entre els dies 14 i 25 de febrer de 1952. Hi participaren un total de 694 esportistes (585 homes i 109 dones) de 30 comitès nacionals que competiren en 6 esports i 22 especialitats.


Vint mil llegües de viatge submarí

Vint mil llegües de viatge submarí (en francès: "Vingt mille lieues sous les mers") és una de les obres literàries més conegudes de l'escriptor francès Jules Verne, publicada a "Magasin d'Education et de Récréation" des del 20 de març de 1869 fins al 20 de juny de 1870, i en un volum doble el 16 de novembre de 1871.


Dmitri Kàrpov

Dmitri Kàrpov (Karaganda, 23 de juliol, 1981) és un atleta kazakh que participa en les proves combinades de l'heptatló i el decatló.

Guanyà la medalla de bronze en decatló als Jocs Olímpics d'Atenes 2004 amb 8.725 punts, el que representa també l'actual rècord asiàtic de la prova.


Giovanni Rivera

Giovanni Rivera (Alessandria, Itàlia, 13 d'agost de 1943), conegut com a Gianni Rivera, és un exfutbolista italià que ocupava la posició de migcampista. Va ser internacional absolut per la selecció de futbol d'Itàlia en 60 ocasions, amb la qual es va proclamar campió d'Europa l'any 1968.


Abu-l-Qàssim Àhmad ibn Hussayn ibn Qassi fou un rebel contra els almoràvits que va operar al sud de Portugal amb centre a Silves i sobirà amb títol d'imam.

Es creu que fou deixeble de l'escola sufí d'Almeria d'Ibn al-Arif, i company d'estudis d'Ibn Barrajan de Sevilla, que es va proclamar imam i fou reconegut a uns 130 pobles fins que fou arrestat i empresonat per orde del sobirà almoràvit Alí ibn Yússuf abans de poder consolidar-se. Abu-l-Qàssim Àhmad se suposa que volia seguir els seus passos.

Va viatjar per tot l'Àndalus i va organitzar una banda de lleials, i és possible que molts d'aquests foren delinqüents o gent de mala vida davant els que es feia anomenar el Mahdí i fingia miracles ("makharik"), encara que això resulta d'una font adversa. Va construir una "ràbita" o centre per acollir als seus partidaris "muridun" (aspirants a la vida mística) organitzats en milícies religioses. Des de la seva "ràbita" va difondre el seu missatge i un any després de la mort del cap sufí Ibn al-Arfis a Marràqueix el 1141, va llançar la seva reclamació a l'imamat (1142).

La descomposició del poder almoràvit feia que els camins fossin insegurs i plens de bandits i en un cop de mà es va intentar apoderar de la fortalesa de Monteagudo sense èxit (1144), però poc després el 15 d'agost de 1144 un destacament de 60 "muriduns" manats per Ibn al-Kabila, va sorprendre per engany la fortalesa de Mértola (Setge de Mértola), on es va instal·lar Ibn Qassi sent reconegut imam pels seus partidaris. Dos caps rebels, Ibn Wàzir i Ibn Mundhir, se li van unir i va dominar llavors Evora, Beja, Huelva, Niebla i Silves formant un regne amb Ibn Qassi com a sobirà amb títol d'imam.

A partir del 1145 es va enfrontar al seu germà Ibn Wàzir i llavors es va acostar als almohades als quals va encoratjar a desembarcar a l'Àndalus. Jerez de la Frontera, Arcos, Ronda i Niebla van reconèixer la sobirania almohade tan bon punt van desembarcar (1147); els almohades van dominar Silves i al darrere Beja i van seguir amb Mertola, Sevilla i Badajoz. El seu poder a Silves trontollava i es va aliar amb els portuguesos de Coimbra; això va provocar l'oposició a la mateixa Silves on un grup d'homes el va assassinar el 1151. Els seus dominis van passar tot seguit als almohades.


Districtes del Cantó de Friburg

Els Districtes del Cantó de Friburg (Suïssa) són 7:

* Districte de Le Lac amb cap a Morat (fr.) o Murten (al.) és un districte bilingüe.
* Districte de la Broye amb cap a Estavayer-le-Lac i francès de llengua oficial.
* Districte de la Sarine amb cap a Friburg i francès de llengua oficial.
* Districte de la Singine amb cap a Tavel (fr.) o Tafers (al.) i alemany de llengua oficial.
* Districte de la Glâne amb cap a Romont i francès de llengua oficial.
* Districte de la Gruyère amb cap a Bulle i francès de llengua oficial.
* Districte de la Veveyse amb cap a Châtel-Saint-Denis i francès de llengua oficial.


Cathay Pacific

Cathay Pacific és una companyia aèria de la Regió Administrativa Especial de Hong Kong de la República Popular de la Xina, amb base a l'Aeroport Internacional de Hong Kong, on opera més de 80 destinacions. És una de les sis úniques aerolínies que han obtingut el certificat SkyTrax, junt amb Qatar Airways, Singapore Airlines, Asiana Airlines, Kingfisher Airlines i Malaysia Airlines.


Estació del Puig

L'Estació del Puig, és una estació de ferrocarril situada a l'oest del municipi del Puig. Situada entre l'estació de Massalfassar i l'estació de Puçol, s'hi aturen tots els combois de la línia C-6 de la xarxa de Rodalies Renfe de València direcció Sagunt i direcció València-Nord excepte els "Civis".
L'estació es troba a la línia del "Corredor Mediterrani", per la qual cosa passen molts trens de llarg recorregut sense parar.

L'estació està situada en un modern edifici disposant d'aparcament, sala d'espera i venda de bitllets.


Pont d'Aragó

El Pont d'Aragó és un pont de València que creua el riu Túria i connecta els barris de Mestalla i Albors amb els del Pla del Remei i de Gran Via. Relaciona, doncs, l'avinguda d'Aragó i la plaça de Saragossa amb la gran via del Marqués de Túria. El pont té sis arcs de 25 metres, i una longitud de 167 metres, i d'amplada 30, amb set carrils per a cotxes, voreres per als vianants i un carril-bici. Construït als anys 30, és d'estil racionalista. Al final del pon hi ha escultures alegòriques obra de l'escultor José Terencio Farré. És una obra dels enginyers Arturo Monfort, José Burguera i Gabriel Leyda.


Castel del Monte

El Castel del Monte és un edifici del construït per Frederic II, a Pulla, a la ciutat d'Andria, prop de Santa Maria del Monte.

Està situat sobre un turó, a la part occidental de la cadena de Murga, a 540 m sobre el nivell del mar. Les ciutats més properes són Andria (18 km), Ruvo di Puglia, i Corato (21 km).

Es va incloure a la llista de monuments nacionals a Itàlia el 1936 i al patrimoni de la humanitat per la UNESCO el 1996.


Ferrero Rocher

Els Ferrero Rocher són uns bombons de la casa Ferrero que contenen avellanes i ametlles. A banda de la recepta original, hi ha els "Ferrero Rocher Garden" amb varietats com farcit de llimona o festucs.

S'associen al luxe entre els dolços, idea reforçada per l'embolcall daurat i pels anuncis televisius, protagonitzats per personatges famosos i rodats en un ambient aristocràtic. La model catalana Judit Mascó participà en alguns d'ells.


Estació d'Avinguda del Cid

L'Estació d'Avinguda del Cid és una estació de ferrocarril propietat dels Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i gestionada per Metrovalència al districte de l'Olivereta, a la ciutat de València. L'estació pertany a les línies 3, 5 i 9 i a la zona tarifària A.

L'accés a l'estació es troba a l'avinguda del Cid i al carrer de Santa Creu de Tenerife; sent una estació pròxima al cuartell general de la Policia Local de València i al Parc de l'Oest.


Estació d'Elna

L'Estació d'Elna () és una estació ferroviària de la línia de Narbona a Portbou, situada al municipi d'Elna, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord) i al departament francès dels Pirineus Orientals, a la regió d'Occitània.

Fou posada en servei el 1866, per la Companyia de ferrocarril de Midi.

És una estació de la Societat Nacional dels Ferrocarrils Francesos (SNCF), atesa pels trens regionals exprés del TER d'Occitània.


Marie-José Pérec

Marie-José Pérec (Basse-Terre, Guadalupe, 9 de maig de 1968) és una antiga atleta francesa especialitzada en les curses de velocitat d'extensió més llarga, tot i que també va córrer els 400 metres i els 400 tanques. Fou una campiona d'Europa, del món i olímpica. A més a més, és la segona dona que guanyà les curses de 200 i 400 metres, després de Valerie Brisco-Hooks, en uns mateixos Jocs i la primera atleta, indiferentment del sexe, en repetir triomf olímpic als 400.


Kumbia

KumbiaPHP és un web entorn de treball lliure escrit amb PHP i Programació orientada a objectes. És basat en pràctiques de desenvolupament web com DRY i el Principi KISS per a programari comercial i educatiu. Kumbia fomenta la velocitat i eficiència en la creació i manteniment d'aplicacions web, reemplaçant tasques de codificació repetitives per poder, control i plaer.


Zacco taiwanensis

Zacco taiwanensis és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Taiwan i Xina.


Fiona May

Fiona May (Slough, Regne Unit 1969) és una atleta britànica, ja retirada, i nacionalitzada posteriorment italiana, especialista en salt de llargada.


Elżbieta Krzesińska

Elżbieta Maria Krzesińska, també coneguda com a Elżbieta Duńska o Elżbieta Krzesińska-Duńska, (Varsòvia, Polònia 11 de novembre 1934-29 de desembre 2015) és una atleta polonesa, ja retirada, guanyadora de dues medalles olímpiques i especialista en salt de llargada. Es casà amb el saltador de perxa Andrzej Krzesiński, del qual en prengué el cognom.

Va participar, als 17 anys, en els Jocs Olímpics d'estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on finalitzà dotzena en la competició femenina de salt de llargada. En els Jocs Olímpics d'estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia) aconseguí la medalla d'or d'aquesta competició, un metall que es transformà en plata en els Jocs Olímpics d'estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), al quedar per darrere la soviètica Vera Krepkina.

L'agost de 1956 aconseguí establir un nou rècord del món en el salt de llargada a l'aconseguir un salt de 6.35 metres a Budapest, una distància que igualà el novembre d'aquell any en els Jocs Olímpics de Melbourne.

Fent gala d'una gran versatilitat en la pista al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar set vegades el campionat nacional de salt de llargada (1952-1954, 1957, 1959 i 1962-1963), dues vegades el campionat de pentatló (1953 i 1962) i una vegada els 80 metres tanques (1957). En el Campionat d'Europa d'atletisme aconseguí guanyar dues medalles, una d'elles de plata.


Slava Zàitsev

Slava Zàitsev (Ivànovo (Rússia), 2 de març de 1938), de nom complet Viatxeslav Mikhàilovitx Zàitsev (en rus: "Вячеслав Михайлович Зайцев") és un dissenyador de moda rus, de gran projecció internacional, i artista polifacètic.


(9900) Llull

(9900) Llull és un asteroide descobert el 13 de juny de 1997 per Manuel Blasco a l'Observatori Astronòmic de Mallorca. La seva designació provisional fou 1997 LL6. El descobridor el va voler dedicar al filòsof mallorquí Ramon Llull (~1232–~1315), en ocasió de la commemoració dels 700 anys de la publicació del seu llibre "Nouus Tractatus de Astronomia".


Bogda Shan

Les muntanyes Bogda, en xinès Bogda Shan, són la part est de la serralada del Tien Shan a Xinjiang, a uns 60 km a l'est d'Ürümqi. El seu pic més alt és el Bogda Feng (5.445 msnm).


Roger Cerdà i Boluda

Roger Cerdà i Boluda (Xàtiva, 12 de juliol de 1979) és un polític valencià, alcalde de Xàtiva (la Costera) des de 2015.


Palermo Shooting

Palermo Shooting és una pel·lícula del 2008 escrita i dirigida per Wim Wenders i protagonitzada per Campino, Dennis Hopper, Giovanna Mezzogiorno i Lou Reed.

La pel·lícula tracta d'un fotògraf alemany que viatja a Palerm amb la intenció d'esborrar el seu passat. A la ciutat hi coneix una dona (Giovanna Mezzogiorno) i la seva vida canvia d'una forma totalment diferent.


Cymru am byth

Cymru am byth és una frase en gal·lès que significa «Gal·les per sempre». També és traduït com «visqui Gal·les» o «llarga vida a Gal·les». És el lema de la nació constituent de Gal·les i del nacionalisme gal·lès.

És una frase comuna dels habitants gal·lesos que dquireix rellevància durant els partits de la selecció nacional de rugbi de Gal·les durant el Torneig de les Sis Nacions i la Copa del Món de Rugbi.

Una de les pedres inserides al Monument a Washington de Washington DC (Estats Units) va ser importada de Gal·les –fou donada pels ciutadans gal·lesos de Nova York– i conté la frase: "Fy iaith, fy ngwlad, fy nghenedl Cymru – Cymru am byth" («La meva llengua, la meva terra, el meu país de Gal·les - Gal·les per sempre»).


Gramàtica de Port Royal

La Gramàtica de Port Royal (títol original en francès "Grammaire Générale et raisonnée contenant les fondemens de l'art de parler, expliqués d'une manière claire et naturelle"), "Gramàtica general i raonada que conté els fonaments de l'art de parlar, explicats de manera clara i natural", publicada l'any 1660 i escrita per Antoine Arnauld (1612-1694) humanista, hel·lenista i matemàtic, i Claude Lancelot (1615-1695), gramàtic. Fou la primera part lingüística a l'obra "Logique" de Port-Royal (1662) del mateix Antoine Arnauld i de Pierre Nicole. És el primer exemple de gramàtica general, la que té com a propòsit enunciar els principis que regeixen totes les llengües, desplaçant com a model de gramàtica a la del llatí, i és considerat un dels treballs pioners en la filosofia del llenguatge.


Paisatge amb l'embarcament en Òstia de Santa Paula Romana, o més simplement "L'embarcament de santa Paula" és un quadre realitzat pel pintor francès del barroc Claude Lorrain. Mesura 211 cm d'alçada i 145 cm de llargada, i està pintat a l'oli sobre llenç. Data dels anys 1639-1640.

Va ser un encàrrec del rei d'Espanya Felipe IV per decorar el Palau del Buen Retiro (en concret per a la Galeria de Paisatges), formant part d'una sèrie pictòrica en la qual també van participar altres grans pintors de l'època, com Nicolas Poussin, Herman van Swanevelt, Jan Both, Gaspard Dughet i Jean Lemaire. De la col·lecció real va passar al Museu del Prado de Madrid, on s'exposa actualment (núm. de catàleg 2254).

Lorena va realitzar vuit quadres monumentals per al Palau del Buen Retiro, en dos grups: quatre de format longitudinal (1635-1638: "Paisatge amb les temptacions de Sant Antoni", "Paisatge amb Sant Onofre", "Paisatge amb Santa María de Cervelló" i un quart quadre desconegut) i quatre de format vertical (1639-1641: "Paisatge amb Tobies i l'Arcàngel Rafael", "Paisatge amb l'embarcament en Òstia de Santa Paula Romana", "Paisatge amb Moisés salvat de les aigües del Nil", "Paisatge amb l'enterrament de Santa Seràpia"). El programa iconogràfic, pres de la Bíblia i "Històries dels Sants", va ser triat pel comte-duc d'Olivares, que dirigia les obres.


(995) Sternberga

(995) Sternberga és un asteroide del cinturó principal descobert en 1923 per Sergei Belyavsky a l'observatori de Simeiz, Ucraïna.

Deu el seu nom a l'astrònom rus Pavel Shternberg.

S'estima que té un diàmetre de 31,62 ± 0,6 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d' 1,19854 UA.

Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 14,61 hores, amb una variació de lluentor de 10,2 de magnitud absoluta.


Maud Gonne

Maud Gonne MacBride (irlandès: "Maud Nic Ghoinn Bean Mac Giolla Bhríghde", 21 desembre 1866 – 27 April 1953) fou una revolucionària irlandesa, d'origen anglès, sufragista i actriu, especialment recordada per la seva relació turbulenta amb el poeta William Butler Yeats. De naixement i procedència anglo-irlandesa, fou guanyada per a la causa del nacionalisme irlandès per la problemàtica dels desnonats a causa de les "Land Wars", les ""guerres de la terra" "irlandeses.  Fou també una activa agitadora per a la causa de l'autogovern" ("Home Rule")".


(1998) Titius

(1998) Titius és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert per Alfred Bohrmann el 24 de febrer de 1938 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.

"Titius "va rebre inicialment la designació de 1938 DX1.
Posteriorment, es va anomenar com a tal en honor de l'astrònom alemany Johann Daniel Titius (1729-1796).

"Titius" orbita a una distància mitjana del Sol de 2,419 ua, podent apropar-se fins a 2,265 ua. La seva excentricitat és 0,06385 i la inclinació orbital 7,629°. Empra a completar una òrbita al voltant del Sol 1374 dies.


Benjamin Stambouli

Benjamin Stambouli (nascut el 13 d'agost de 1990) és un futbolista francès que juga com a migcampista defensiu per a Paris Saint-Germain FC a la Ligue 1 francesa.


Presnel Kimpembe

Presnel Kimpembe (Beaumont-sur-Oise, 13 d'agost de 1995) és un futbolista francès que juga actualment com a defensa amb el Paris Saint-Germain FC de la Ligue 1. Va formar part de l'equip de que va guanyar el Mundial 2018.


SingStar Queen

SingStar Queen és un joc de karaoke de les consòles PlayStation 2 i PlayStation 3 publicat per Sony Computer Entertainment Europe i desenvolupat per SCEE i London Studio. Aquest va ser el 18è lliurament de la saga SingStar per PlayStation 2 i la 5a per PlayStation 3, a més de la 2a que es dedicava a una sola banda, en aquest cas del grup de rock britànic Queen.

"SingStar Queen" com el joc original, va ser distribuït tan sols el joc (DVD per a PS2 / Disc Blu-Ray per a PS3), o el joc i un parell de micròfons acompanyats - un de vermell i un altre blau-. SingStar és compatible amb la càmera EyeToy PS2 i la PlayStation Eye PS3 que serveix per visualitzar als jugadors a la pantalla mentre canten.


Xalet del Catllaràs

El Xalet del Catllaràs és un edifici modernista situat a la serra del Catllaràs a 1.371 metres d'altitud, al municipi de la Pobla de Lillet (Berguedà) protegit com a bé cultural d'interès local (BCIL), destinat a allotjar els tècnics de les mines de carbó.


Roger Elliott

El General Major Roger Elliott (c. 1665 - Barnes, Surrey, Anglaterra, 16 de maig de 1714) va ser un dels primers Governadors de Gibraltar. És possible que Roger Elliott nasqués a Londres, però sembla probable que fos a Tànger, aleshores colònia del Regne d'Anglaterra, al Marroc. EL seu pare, George Elliott, va morir a Tànger el 1668.

El 1680 pertanyia al "Regiment d'infanteria de Tànger", creat específicament el 1661 com a guarnició per a la recent adquirida possessió anglesa de Tànger. Allí resultà ferit en les accions contra els moros locals. L'any següent fou separat del servei per un incident de duel, però readmès al servei de Sa Majestat el 1683, progressant des de tinent primer el 1687 fins a tinent coronel el 1689. Va participar en diverses accions militars a Anglaterra, a la zona de Bèlgica i a la de Baviera, dins de la Guerra de Successió Espanyola, resultant ferit de consideració en més d'una ocasió.

El 1704 creà el seu propi "Regiment d'infanteria del Coronel Elliott" que, el març de 1705, va embarcar cap a Espanya per servir a Gibraltar, que fou declarat port lliure el 1706. El gener de 1707 va ser promogut a General de Brigada i més tard, el mateix any, a Tinent Governador de Gibraltar. El 24 de desembre era nomenat Governador de Gibraltar. L'1 de gener de 1710 ascendí a General Major i, el 24 de gener de 1711, va traspassar el càrrec de governador al seu successor. Finalment, el 18 de juny de 1711 abandonà Gibraltar.

De retorn a Anglaterra es casà, s'instal·là a la mansió que llogà a Barnes i tingué una família reduïda, però mai es recuperà bé de les ferides de guerra i va morir relativament jove.


Estació de trens d'Heisdorf

LEstació de trens d'Heisdorf (en luxemburguès: " Gare Heeschdref"; en francès: "Gare de Heisdorf", en alemany: " Bahnhof Heisdorf") és una estació de tren que es troba a Heisdorf, al centre de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 10 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb el centre i nord del país.


Estació de trens de Michelau

LEstació de trens de Michelau (en luxemburguès: "Gare Méchela"; en francès: "Gare de Michelau", en alemany: "Bahnhof Michelau") és una estació de tren que es troba a Michelau, al nord-est de Luxemburg. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois.

L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 10 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb el centre i nord del país. És una cruïlla, amb la línia principal que segueix més cap al nord, cap a Gouvy i Wiltz i un ramal de connexió a Diekirch.


C.R.A.Z.Y.

C.R.A.Z.Y. és una pel·lícula quebequesa de 2005. La pel·lícula va ser dirigida i coescrita per Jean-Marc Vallée. Explica la història de Zac, un jove homosexual que s'ha d'enfrontar a l'homofòbia mentre creix amb quatre germans i un pare conservador al Quebec dels anys 1960 i 1970.


Talbot Memorial Bridge

El Talbot Memorial Bridge —"Pont memorial-commemoratiu Talbot"— (en irlandès, "Droichead Cuimhneacháin an Talbóidigh") és un pont que creua el riu Liffey, situat al centre de ciutat de Dublín a la República d'Irlanda i pel que passa una carretera. Va acabar-se de construir el 1978, amb 22 metres d'amplària, va ser dissenyat per De Leuw, Chadwick and O’hEocha Consulting Engineers i commemora dos fets de la història d'Irlanda. Per una banda és un homenatge a l'asceta Matt Talbot, activista del Moviment per la Temprança del Northside, i de qui hi ha una estàtua al final de l'extrem sud del pont, i per d'altre i alhora, rendeix homenatge als marins irlandesos que van perdre la vida durant la Segona Guerra Mundial —136 en total— quan intentaven portar aliments bàsics al país a bord de vaixells que van ser destruïts.

El pont enllaça la Memorial Road a la vorera nord del riu amb la Moss Street a la sud; la Memorial Road va ser anomenada així en homenatge als membres de la Brigada de Dublín que va morir durant la Guerra Angloirlandesa, en especial als morts en una batuda prop de la Custom House.


Temple de Neptú

El Temple d'Hera II (Hera, en grec, Ἥρα), també dit Temple de Posidó o Temple de Neptú, va ser erigit a la "polis" de la Magna Grècia de Posidònia (coneguda en llatí com "Paestum") a la meitat del . Es troba al comune de Capaccio a Itàlia.

El nom del "Temple de Neptú", data del i és per una equivocació, en realitat està dedicat a Hera.

Forma part del Patrimoni de la Humanitat, segons la UNESCO.

Actualment es troba molt ben conservat gràcies al secular abandonament d'aquest lloc per cula de la malària ja des del segle primer de l'era cristiana.


Estació de trens de Mamer-Lycée

LEstació de trens de Mamer-Lycée (en luxemburguès: "Gare Mamer Lycée"; en francès: "Gare de Mamer Lycée", en alemany: " Bahnhof Mamer Lycée") és una estació de trens que es troba a Mamer al sud-oest de Luxemburg Porta el nom de Mamer Lycée, ja que va ser especialment construïda per servir al Liceu Tècnic Josy Barthel. La companyia estatal propietària és Chemins de Fer Luxembourgeois. L'estació està situada en el ramal ferroviari de la línia 50 CFL, que connecta la ciutat de Luxemburg amb l'oest del país i la ciutat belga d'Arlon.


Margarida de Borbó i de Borbó-Dues Sicílies (en castellà: "Margarita de Borbón y Borbón-Dos Sicílias") (Roma, Regne d'Itàlia, 6 de març de 1939), infanta d'Espanya i duquessa de Sòria i Hernani, és filla dels comtes de Barcelona Joan de Borbó i Maria de la Mercè de Borbó-Dues Sicílies i germana del rei Joan Carles I d'Espanya.


Mausoleu de l'Imam Reza

El Mausoleu de l'Imam Reza (en ) és un mausoleu construït l'any 818 a la ciutat de Mashhad, a l'Iran, en el lloc del martiri de l'imam Alí ar-Ridhà. El complex, a més de contenir el mausoleu, alberga la mesquita Goharshad, un museu, una biblioteca, quatre seminaris, un cementiri, la Universitat de Ciències Islàmiques Razavi, un menjador per a pelegrins, àmplies sales d'oració i altres edificis.

El complex és un dels centres de turisme de l'Iran. El santuari ocupa una superfície de 267.079 m2.

L'edifici interior original de Dar-ul-Imarah havia estat un temple de la religió zoroastriana, destruït per ordre del califa abbàssida al-Mamun, i després reconstruït a l'estil de l'arquitectura del Khorasan.

En el recinte hi és enterrat el califa Harun ar-Raixid, pare d'al-Mamun, motiu pel qual era conegut com a Haruniyya. Tanmateix, després que l'any 818 al-Mamun fes assassinar l'imam Alí ar-Ridà en aquesta ciutat i enterrar-lo en el mateix recinte, aquest passà a ser conegut com a Maixhad ar-Ridà, és a dir santuari d'ar-Ridà. "Maixhad" literalment significa «lloc d'enterrament d'un màrtir.»

El centre és lloc de pelegrinatge tant per musulmans sunnites com xiïtes.
El santuari ha estat destruït i reconstruït diverses vegades al llarg de la seva història.

El santuari és decorat amb marbre i fusta de primera qualitat i estuc.


El fantàstic senyor Guillot

Fantastic Mr Fox (traduït al català com "El fantàstic senyor Guillot) "és una novel·la infantil escrita per Roald Dahl. Va ser publicada al 1970 per l'editorial George Allen & Unwin al Regne Unit i per "Alfred A. Knopf" als Estats Units, amb il·lustracions de Donald Chaffin. Posteriorment, el llibre va ser publicat amb noves il·lustracions de Jill Bennett, Tony Ross i Quentin Blake. La història parla sobre el Sr. Guillot i la forma en què es burla dels seus veïns grangers en robar-los el menjar davant dels seus propis nassos.


Bullenhuser Kanal

El Bullenhuser Kanal o Canal de Bullenhusen és un canal navegable de 1200 metres al port d'Hamburg que talla un meandre del riu Bille al barri de Rothenburgsort de l'estat d'Hamburg. El canal es va construir el 1907 al marc del projecte de l'enginyer William Lindley (1808-1900) d'urbanitzar i de desguassar el maresme de la desembocadura del Bille.


0 A.D.

0 A.D. és un videojoc lliure, de codi obert i multiplataforma d'estratègia en temps real desenvolupat per Wildfire Games. És un joc ambientat entre els anys 500 aC i 500 dC. El joc apunta a ser totalment lliure i de codi obert. A més, els desenvolupadors no cobren pas per al seu treball. El joc porta en desenvolupament des de l'any 2000, amb el treball real a partir del 2003. Encara no hi ha data de llançament oficial per a la versió final. El videojoc compta amb traducció en català des del maig 2014. És multiplataforma Windows, Mac OS, Linux, FreeBSD i OpenBSD.


Edifício Itália

L'Edifício Itália (de nom oficial "Circolo Italiano") és un edifici ubicat a la ciutat de São Paulo. Amb 168 metres, és el segon gratacel més alt de Brasil. Es troba a l'Avinguda Ipiranga i va ser inaugurat l'any 1965. Té 46 plantes. Va ser construït en honor dels milers d'immigrants italians que van arribar a São Paulo.


La família Cebolleta

La família Cebolleta és una tira còmica de personatges de ficció de l'escola Bruguera creada per Manuel Vázquez que va publicar-se a El DDT des del primer número de la col·lecció, el 1951, amb grans modificacions en el grafisme per adaptar-se al canvi dels temps, ja que va anar apareixent en diverses publicacions fins als anys 70. Narra la convivència d'una família en la postguerra amb un humor basat en les desavinences generacionals. La sèrie continua la tradició historietística de reflectir les aventures dels membres d'una família, com ja passava amb La familia Ulises, de Joaquim Buïgas i Garriga i Marí Benejam, que va aparèixer al TBO el 1944 (amb continuïtat des de 1945), i La família Pepe, de Juan García Iranzo (1947), aquesta última publicada al Pulgarcito de l'editorial Bruguera, on també col·laborava Vázquez. A diferència d'aquestes, una característica continuada és la gairebé nul·la interdependència entre els membres de la família, que van cadascun pel seu costat, i que quan es relacionen és perquè sorgeixi un conflicte.

Vázquez juga en aquesta sèrie a destruir la imatge de la llar familiar com a refugi de la pau casolana. Un dels mecanismes humorístics d'aquesta sèrie és l'intent continu de sortir de cop de la mediocritat i de les angoixes econòmiques. D'entre els incordis que en Rosendo, el pare de família, patia al tornar a la seva llar hi ha l'avi, personatge secundari i monotemàtic que té l'obsessió i la necessitat constants d'explicar les batalletes en les que va participar o que s'imagina que va participar. Va ser precisament aquesta mania que el va convertir en un personatge popular, i ell i les seves batalletes van passar a ser referència dels “pesats” que s'obstinaven a explicar als altres suposades gestes amb la frase: "“Expliques més batalletes que l'avi Cebolleta”". Els Cebolleta van patir la censura, i la seva visió càustica de la realitat va canviar a partir de 1955.


Foras na Gaeilge

Foras na Gaeilge és el cos institucional de l'irlandès, establert el 2 de desembre de 1999 com a responsable de la promoció d'aquesta llengua per a tota l'illa d'Irlanda. Va assumir les funcions d'altres institucions ("Bòrd na Gàidhlig", "An Gúm" i "An Coiste Téarmaíochta") que anteriorment havien depès del Govern d'Irlanda.

El cos abasta una meitat del Cos de la Llengua Nord/Sud (The North/South Language Body) i va ser format com a cos Nord-Sud després de ser així signat en l'Acord de Divendres Sant, on es comprometia a supervisar el foment de les llengües maternes en tota l'illa d'Irlanda. "Foras na Gaeilge" promou l'irlandès, així com el seu contrapart "Tha Boord o Ulstèr-Scotch" promou l'idioma escocès de l'Ulster (la varietat de l'Ulster del scots) i els assumptes relacionats amb la cultura escocesa de l'Ulster.

La institució també exerceix una funció consultiva en matèries referents a la llengua irlandesa tant en els sectors públics com a privats de la república d'Irlanda (on l'Irlandès és la primera llengua oficial) i Irlanda del Nord (on és considerada una llengua regional). Organitza una Seachtain na Gaeilge (setmana del gaèlic) coincidint amb el dia de Sant Patrici.


Mike Powell

Michael Anthony Powell, conegut amb el nom de Mike Powell, (Filadèlfia, Estats Units 1963) és un atleta nord-americà, ja retirat, especialista en salt de llargada i actual posseïdor del rècord del món de l'especialitat.


Jim Fuchs

James Emanuel Fuchs, conegut com a Jim Fuchs, (Chicago, Estats Units 1927 - Nova York 2010) fou un atleta nord-americà, especialista en llançament de pes i llançament de disc.


Sant Vicenç vell d'Esterri d'Àneu

Sant Vicenç vell d'Esterri d'Àneu és l'església parroquial de la vila d'Esterri d'Àneu, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà.

Fou l'església seu del deganat de la Vall d'Àneu, fins al o , quan fou construïda l'actual església parroquial.

Sembla que la portada d'arcs en degradació ubicada a la façana de migjorn arran les obres del , era de Sant Pere vell de Casa Carrera, l'altra església, d'arquitectura romànica, d'Esterri. Conserva una pica baptismal esculpida romànica.


Sant Serni de Cerbi

Sant Serni de Cerbi és l'església parroquial romànica del poble de Cerbi, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Està situada a dins del nucli de població, en el seu sector oriental, i pertanyia al territori de l'antic terme d'Unarre. És un temple molt transformat al llarg dels segles, però conserva elements diversos de l'obra original romànica, com el cos de la nau, amb les pilastres dels arcs torals, un parell de finestres de doble biaix. La porta primitiva fou substituïda. S'hi conserva una notable pica baptismal romànica.


Rudolf Vohanka

Rudolf Vohanka (Vinařice, Ústí nad Labem, Bohèmia, 28 de desembre de 1880 - Praga, Txèquia, 6 d'abril de 1963) fou un compositor txec. Estudià composició a Viena, ampliant allà els coneixements que havia rebut del seu pare, que també fou un músic distingit. Es va fer notar com a autor de "lieder" i obres corals. A més va escriure, un "quartet", per a instruments d'arc; un altre amb piano; l'oratori "Johannes Hus", i el melodrama "Petrus legende".


Sant Miquel d'Enviny

Sant Miquel d'Enviny és una ermita romànica del poble d'Enviny, al terme municipal de Sort, de la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme d'Enviny.

És a poc més de 300 metres del poble, i a poc més de 200 de la seva església parroquial, al sud-sud-oest. Queda també a prop al sud-est de Llarvén i al nord de Montardit de Dalt, a l'esquerra de la Llau de les Tosques.


Desirée Ndjambo

Desirée Ndjambo León (Madrid, 17 d'octubre de 1976) és una periodista esportiva espanyola, que actualment exerceix com a periodista esportiva del "Telediario 2" (21:00 h), a La 1 de Televisió Espanyola. La seva família paterna és originària de Guinea Equatorial.

Llicenciada en Periodisme per la Universitat Carlos III i diplomada en Treball Social per la Universitat Complutense de Madrid, va treballar com a redactora del programa "Los desayunos de TVE", donant la informació meteorològica al canal 24 horas, i com a reportera del Mundial de MotoGP durant tres temporades. També va excercir de presentadora dels esports al "Telediario matinal" (6:30 h) abans de substituir Sergio Sauca com a presentador dels esports del "Telediario 2" (21:00 h). El 2012 va presentar el programa previ i posterior al Festival de la Cançó d'Eurovisió, anomenat "Destino Eurovisión".


Estany de les Mussoles

L'Estany de les Mussoles o des Mussoles és un llac d'origen glacial que es troba dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, a 2.356 m d'altitud, en el terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça.
El seu nom prové «del basc, mun-tzi-ol-a, cabana de l'aturonament, del massís de turons».

Situat en les Mussoles, la vall dreta de les dues que conformen la Vall de les Mussoles, flanquejat per la Serra de les Mussoles al nord-est i el serrat que baixa de la Dent de les Mussoles a ponent, per sota dels Estanys de Cap de les Mussoles, drena, cap al nord-oest, al Barranc de les Mussoles.


Parlament de Dinamarca

El Parlament de Dinamarca o Folketinget (), és el parlament de Dinamarca. El seu nom en danès significa literalment "assemblea del poble", de "folk" (poble) i "ting" ("þing") que era el nom de les antigues assemblees dels pobles germànics. La seu del "Folketinget" és al palau de Christiansborg, a la ciutat de Copenhaguen, que també hostatja els altres dos poders de l'estat, la cort suprema de justícia ("Højesteret") i l'executiu ("Statsministeriet").

El 1953 es va aprovar en referèndum una reforma que creava l'actual "Folketinget". Segons la constitució danesa el Parlament exerceix el poder legislatiu juntament amb el monarca regnant, però a la pràctica el paper del monarca es limita a signar les lleis aprovades pel Parlament dins d'un termini de 30 dies després de l'adopció.

Des de l'any 1953 el "Folketinget" ha estat un parlament unicameral, però del 1849 al 1953 el parlament danès, anomenat "Rigsdagen" durant aquest període, va tenir dues cambres, el "Folketinget" i el "Landstinget". Ambdues cambres tenien el mateix poder però cadascuna representava una part diferent dels votants, mentre el "Folketinget" representava els agricultors independents, els ciutadans educats i els comerciants, el "Landstinget" representava l'antiga aristocràcia.

El "Folketinget" és format per 179 membres elegits per un període de quatre anys. Dos d'aquests parlamentaris són elegits a les Illes Fèroe i altres dos a Groenlàndia. Després de la reforma municipal del 2007 es van crear les 10 circumscripcions electorals que actualment s'utilitzen a les eleccions al parlament:
# Copenhaguen: inclou Copenhaguen i alguns municipis adjacents a la capital.
# Rodalia de Copenhaguen: inclou municipis de l'àrea metropolitana de Copenhaguen.
# Nordsjælland: inclou els municipis del nord de l'illa de Sjælland, la resta de la regió de Hovedstaden.
# Bornholm: es correspon amb el municipi de Bornholm
# Sjælland: inclou la resta de municipis de l'illa de Sjælland i les illes de Lolland, Falster i Møn.
# Fyns: inclou l'illa de Fiònia i les de Langeland, Tåsinge i Ærø.
# Sydjyllands: inclou ela municipis de la regió de Syddanmark situats a la península de Jutlàndia i l'illa d'Als.
# Østjyllands: inclou els municipis de l'est de la regió de Midtjylland.
# Vestjyllands: inclou els municipis del centre i l'oest de la regió de Midtjylland.
# Nordjylland: es correspon amb la regió de Nordjylland.

Les eleccions parlamentàries són de caràcter lliure i secret, tenen dret a vot tots els ciutadans majors de 18 anys. El sistema electoral es basa en l'escrutini proporcional plurinominal per a 135 escons i en el mètode Sainte-Laguë per a 40 escons


Lodovico Grossi da Viadana

Lodovico Grossi da Viadana (Viadana, Màntua, 2 de maig de 1560 - 1627) fou un compositor italià, el primer que introduí la tècnica del baix continu, element distintiu del pas de la música del Renaixement a la música barroca


Gravity Recovery and Climate Experiment

Gravity Recovery and Climate Experiment ("GRACE"," Experiment de Clima i Recuperació Gravitatòria") és una missió espacial conjunta entre la NASA i l'Agència espacial alemanya té com a objectiu cartografiar amb precisió el camp gravitatori terrestre. Va ser llançada el 17 de març de 2002 des del cosmòdrom de Plesetsk a bord d'un coet Rókot.

La missió consta de dues naus idèntiques (sobrenomenades "Tom i Jerry") volant en formació a una distància d'uns 220 km entre elles, en una òrbita polar a 500 km de la superfície terrestre. Les variacions en el camp gravitatori terrestre, degudes a les diferents distribucions de massa en la superfície terrestre, produeixen petites variacions en la distància entre ambdues naus, que són mesures gràcies a l'ús de GPS ia un sistema de transmissió de senyals de microones entre les naus.

Els resultats de" GRACE" inclouen el mesurament de les variacions degudes als corrents oceànics i els aqüífers, variacions en la capa de gel i variacions de massa de l'escorça terrestre, ajudant a comprendre tant les variacions del clima com a fenòmens geològics.

El centre de control forma part del Centre Alemany d'Operacions Espacials, que està ubicat a les instal·lacions del Centre Aerospacial Alemany (DLR) a Oberpfaffenhofen, prop de Munic, Alemanya.


Alternativa Galega de Esquerda

Alternativa Galega de Esquerda ("Alternativa Gallega d'Esquerra") és una coalició política independentista i comunista espanyola d'àmbit gallec creada de cara a les eleccions al Parlament de Galícia de 2012 pel partit nacionalista gallec ANOVA-Irmandade Nacionalista, Esquerda Unida (federació gallega de IU), EQUO Galicia (federació gallega de EQUO) i Espazo Ecosocialista Galego.


Kenny Belaey

Kenny Guillaume Leda Belaey, més conegut com a Kenny Belaey (Eeklo, Flandes Oriental, 26 de gener de 1983) és un ciclista flamenc de renom internacional dins la modalitat del bicitrial. Entre molts altres èxits, ostenta el rècord de títols mundials de trial UCI, amb vuit, i ha estat el primer a posar en marxa un programa de televisió sobre el bicitrial en una emissora internacional: el "Kenny Belaey's Bigtime Trial Adventure", produït per KB Intl. i filmat i editat per STL visuals. També n'ha produït dos vídeos professionals ("Zero Tolerance" i "The Ambasadors") i un documental anomenat "Laureus Awards show en 26"", que ha estat emès per televisió a 180 països.

Belaey compta amb el patrocini de Red Bull, Continental, GT, Volkswagen, Sapim, Hope i Qoleum. El seu germà, Wesley Belaey, és també un reeixit pilot de bicitrial.


Estany Gémena de Dalt

L'Estany Gémena de Dalt és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.

«El nom deriva del llatí "stagna gemina", estanys bessons».

El llac, d'origen glacial, està situat a 2.272 metres d'altitud, en el sector nord-oriental de la Vall de Llubriqueto. Té una superfície de 7,6 hectàrees i 34 metres de fondària màxima. Per la seva riba septentrional rep les aigües del més meridional dels Estanys Gelats (N); i drena per l'extrem meridional cap al seu bassó: l'Estany Gémena de Baix (S).

Situat en la zona central del Circ de Gémena, cal remarcar, al seu voltant, els cims de: Pic de l'Estany Gémena (SO), Pic de Baserca (NO), Punta Senyalada (NNO), Pic d'Abellers (NNE), Besiberri Sud (NNE), Pic de Comaloforno (NE), Punta de Passet (NE) i Punta de Lequeutre (NE); tots, menys els dos primers, per sobre dels 2.900 metres i dos d'ells per damunt dels 3.000.

localitzat a l'entitat territorial administrativa


Walldorf

Walldorf és una ciutat d'Alemanya a 10 km al sud de Heidelberg, districte de Rhein-Neckar, a l'estat federal de Baden-Württemberg. Té una àrea de 19,91 km² i una població de 14.685 habitants. S'hi barregen els seus antics carrers amb un sector que és seu de nombroses empreses d'alta tecnologia. Aquest és el cas de l'empresa de programari SAP. Walldorf va ser amfitrió de la Copa del Món de Futbol de 2006, ja que va brindar allotjament a la Selecció nacional de Costa Rica del 9 al 21 de juny.


Nâzım Hikmet

Nâzım Hikmet Ran, més conegut com a Nâzım Hikmet, (Tessalònica, 15 de gener de 1902 – Moscou, 3 de juny de 1963) fou un poeta, novel·lista, assagista i dramaturg turc, considerat a Occident com el poeta més important en llengua turca del .

Va ser aclamat per "la fluïdesa lírica dels seus versos", fou descrit com a "comunista romàntic" i com a "revolucionari romàntic". Fou arrestat en múltiples ocasions per les seves ideologies polítiques comunistes i per això passà la major part de la seva vida adulta a la presó i a l'exili. Les seves obres han estat traduïdes a més de 50 idiomes. Hikmet va tenir la ciutadania polonesa i turca, aquesta última l'hi fou revocada l'any 1959 i restituïda l'any 2009. Va morir el 1963 essent ciutadà polonès.


Mandir

Un Mandir, Devalayam, o Devasthanam, és un lloc de culte per als seguidors de l'hinduisme que data dels segles IV i V.

La majoria dels temples d'aquest tipus disposen de murtis (estàtues) de la deïtat hindú a la qual el temple està dedicat. En general, el temple està dedicat a una deïtat principal, la deïtat que el presideix, si bé n'hi ha altres associades amb la principal. No obstant això, alguns temples estan dedicats a diversos déus. Molts temples es troben en els principals punts geogràfics, com el cim d'un turó, prop de cascades, coves i rius, perquè els creients solen opinar que "els déus apareixen en la naturalesa".

Mandir es el nom més comú amb el que es denomina les construccions sagrades, llocs de culte o temples emmarcats dins de la religió hinduista. Aquests, però, poden variar molt segons la zona com poden ser deval, deula, mondir, kovil, etc.

No deixen de ser la casa d'una divinitat, de la mateixa manera que en altres religions com a Mesopotàmia o la Grècia antiga, però en el cas del hinduisme es tracta d'una concepció mitjançant la qual es vol unificar la divinitat amb els devots mitjançant el simbolisme.


Enrico Dandolo

Enrico Dandolo, en llatí Henricus Dandolo (1107, República de Venècia - 1205, Constantinoble) fou un dux de Venècia des del 1192 fins al 1205 durant la Quarta Croada.

Pertanyia a una destacada família veneciana. El seu pare, en Vitale, fou conseller del dux Vitale II Michiel, i el seu oncle, anomenat també Enrico Dandolo, fou patriarca de Grado. El seu primer paper polític rellevant va tenir lloc durant els anys de crisi de 1171 i 1172. El 1171 l'Imperi Romà d'Orient va fer detenir milers de venecians residents al seu territori, tot confiscant llurs béns. Durant la crisi que va haver-hi després, en Dandolo va ser enviat com a ambaixador a Constantinoble. Més endavant fou ambaixador a la cort de Guillem II de Sicília. El 1183 torna a Constantinoble per negociar la reconstrucció del barri venecià de la ciutat.

Ja era ancià quan va esdevenir dux (tenia 85 anys), a més de ser cec, però va demostrar una gran energia física i mental. El 1202 els cavallers de la Quarta Croada varen ser retinguts a Venècia, incapaços de pagar els vaixells que havien contractat amb els venecians per viatjar, ja que el seu exèrcit era sensiblement inferior a allò que havien previst. En Dandolo va proposar que els croats es desviessin cap a Zara, a la costa dàlmata, per treure el poder hongarès d'aquesta ciutat. Amb un important contingent venecià, s'uní personalment a la Croada.

Croats i venecians varen prendre Zara el 24 de novembre de 1202. Poc després, n'Aleix IV Àngel, pretenent al tron romà d'Orient, va arribar a la ciutat, i amb l'ajuda d'en Dandolo, va convèncer els caps croats d'atacar Constantinoble per ajudar-lo a obtenir-ne el tron. Això va fer possible la conquesta de Constantinoble per part dels croats el 12 d'abril de 1204. Un cop presa la cuitat, Enrico Dandolo va fer una llista amb els tresors artístics i relíquies que volia enviar a Venècia, i en aquesta llista figuraven els cavalls d'una quadriga, que serien portats a Venècia i ubicats a la basílica de Sant Marc i formant el famós conjunt dels cavalls de Sant Marc.

Després d'aquests esdeveniments, en Dandolo va tenir encara prou energia per prendre part en una expedició contra els búlgars. Va morir finalment el 1205 i va ser enterrat a Santa Sofia de Constantinoble.


Cadira BKF

La Cadira BKF és una cadira produïda el 1938-1939 pel Grupo Austral, format per Antoni Bonet Castellana, Juan Kurchan i Jorge Ferrari-Hardoyi. Aquesta cadira de repòs és potser un dels dissenys que més s'ha difós en exposicions arreu del món (París, Munic, Buenos Aires, Tòquio, Londres, Amsterdam, Brussel·les, Ulm, Chicago, Nova York, Barcelona, etc.), i ha assolit un nombre inusitat de produccions.

Ja el 1959 la revista estatunidenca Fortune la situava entre els cent millors dissenys, i en gran part la seva fortuna provenia del fet que el 1943 n'hagués adquirit un exemplar el Museum of Modern Art de Nova York, quan Edgar Kaufmann, Jr., era director del "Department of Industrial Design", i entrés des de llavors la col·lecció com a "Hardoy Chair".

Les grans referències bibliogràfiques són al mateix temps una nova prova del succés d'aquest disseny, considerat ara com ara un dels clàssics, i això també ha representat que les imprecisions –nom, autor i lloc d'origen– es multipliquessin i difonguessin d'un mitjà a un altre.


Farmàcia Surroca

La Farmàcia Surroca és una obra d'estil art déco de Joan Amigó i Barriga situada a Badalona (Barcelonès) i protegida com a bé cultural d'interès local.


L'adolescència

L'adolescència (en rus: "Отрочество") és la segona part de la novel·la autobiogràfica de Lev Tolstoi. Va començar a escriure-la a les acaballes de novembre de 1852 i va ser acabada el 1854.


Hallgrímskirkja

Hallgrímskirkja ("església de Hallgrímur") és una església parroquial luterana (església d'Islàndia) situada a Reykjavík (Islàndia). Amb els seus 74,5 metres d'alçada, és l'església més gran d'Islàndia i entre les estructures més altes del país. L'església rep el nom del poeta i clergue islandès Hallgrímur Pétursson (1614–1674), autor dels "Passíusálmar" (Salms de la Passió).


L'ocell de la revolta

L'Ocell de la Revolta (en anglès "Mockingjay"), és el tercer i últim llibre de la triologia Els Jocs de la Fam, escrit per Suzanne Collins. Als Estats Units va sortir a la venda el 2010, l'edició catalana és del mateix any.

Després de " Els jocs de la fam " el 2008 i " En flames " el 2009, aquest continua amb la història de Katniss Everdeen, on es compromet a liderar la rebel·lió convertint-se en el "ocell de la revolta", i lluitar contra el Capitoli al país futurista de Panem. La sèrie va ser inspirada en el mite grec de Teseu i el Minotaure i en els jocs dels gladiadors romans. Els crítics han assenyalat que aborda temes com la lleialtat, la guerra i la pobresa, a més de qüestionar la realitat.

La novel·la i l'audiollibre van ser publicats el 24 d'agost de 2010, mentre que el llibre electrònic va ser publicat sis dies abans, el 18 d'agost. De "L'ocell de la revolta" es van vendre 450 000 exemplars la primera setmana de llançament, superant les expectatives de Scholastic. Va rebre una reacció positiva per part dels crítics en general. S'han venut més de 18 milions d'exemplars només als Estats Units.

Aquesta tercera part es centra en el desenvolupament de la guerra dels rebels contra el Capitoli, i en el paper que la Katniss, com a Muntagarlaire cara de la revolta, hi té. El triangle amorós format per ella mateixa, en Peeta i en Gale segueix el seu curs, condicionat per la captura d'en Peeta pel Capitoli.

La seva adaptació cinematogràfica es va dividir en dos parts.


Casa Consistorial de Valladolid

La Casa Consistorial de Valladolid situada al flanc nord de la Plaça Major de la ciutat, és la seu de l'Ajuntament de Valladolid, on es troben els òrgans de gestió i govern de Valladolid, l'alcaldia, el ple municipal i la junta de govern local.


Fàbrica de Ciment Asland

La Fàbrica de Ciment Asland, actualment convertida en Museu del Ciment Asland, és una fàbrica modernista del Clot del Moro, al municipi de Castellar de n'Hug (Berguedà). Propietat de la Generalitat de Catalunya per la cessió de l'empresa Asland, va ser promoguda l'any 1901 per l'industrial Eusebi Güell i Bacigalupi. Va ser la primera fàbrica de ciment industrial de Catalunya i la primera que instal·là forns rotatoris a l'Estat Espanyol. Restà operativa fins a l'any 1975. Actualment és un museu inaugurat l'any 1992, adscrit al Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya. L'any 2005 l'edifici va ser declarat Bé Cultural d'Interès Nacional.

La fàbrica de ciment del Clot del Moro fou la primera planta dedicada a l'obtenció de ciment pòrtland de la península. Endegada per Eusebi Güell i Bacigalupi, primer comte de Güell, que fundà la Societat "Companyia General d'Asfalts i Pòrtland, S.A. Güell escollí aquests terrenys a prop de les Fonts del Llobregat davant la possibilitat d'aprofitar les terres calcàries impregnades de matèries bituminoses d'aquesta zona, que en aquells moments semblaven òptimes per a l'obtenció de ciment pòrtland. La fàbrica obtingué la concessió d'un salt d'aigua del riu Llobregat i a partir de 1914 d'una línia de ferrocarril propi, des de Guardiola de Berguedà. Eusebi Güell fou el veritable impulsor d'aquesta obra, així com d'altres activitats industrials com la colònia Güell i també fou mecenes de Gaudí i del poeta López Picó.


Catedral de Parma

La Catedral de Parma ("Duomo") és un temple i seu episcopal de Parma, Emília-Romanya (Itàlia). És una important catedral romànica. La volta de la cúpula està decorada amb un fresc en "trompe-l'oeil" del pintor renaixentista Antonio da Correggio, que va ser molt influent en el seu temps.


Gaetano Ferri

Gaetano Ferri (Parma, 20 de desembre de 1818 - París, 1881) fou un baríton italià que va tenir un cert relleu en el seu temps i que va ser contractat per la primera temporada del Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

S'havia distingit cantant el "Nabucco" a La Scala de Milà el 1842 en una de les 57 representacions que se'n van fer després que els milanesos embogissin amb aquesta òpera.

Va debutar al Liceu en la segona òpera del teatre, "I due Foscari" de Verdi, el 12 de maig de 1847, en el paper del vell Foscari, Francesco, paper que va interpretar onze vegades. Després de dotze anys d'absència, va tornar al Liceu per cantar un Germont de "La traviata" i algunes coses més.

Va morir a París després d'una carrera força reeixida.


Møllehøj

El turó de Møllehøj és el punt natural més elevat de Dinamarca, s'aixeca fins als 170,86 metres sobre el nivell del mar. Està situat a la zona dels turons d'Ejerbjerge al municipi de Skanderborg, molt a prop de l'Ejer Bavnehøj, el tercer punt més alt del país. Al cim hi ha una roda de molí, un vestigi d'un antic molí de vent que va ser al turó entre el 1838 i el 1917. El vell molí tenia una estructura de vuit costats i tenia una teulada en forma de bulb.

Fins a l'any 2005 s'havia considerat que el punt natural culminant de Dinamarca era l'Ejer Bavnehøj, després que el 1941 es descobrís que el Yding Skovhøj, al municipi de Horsens, comptava amb l'afegit artificial d'un túmul funerari de l'edat del bronze. Però les noves mesures del 2005 van mostrar que el Møllehøj era més alt que tot dos, 9 cm més que el Yding Skovhøj (170,77 m sense comptar l'afegit artificial) i 51 cm més que Ejer Bavnehøj (170,35 m), des de llavors és oficialment el punt més alt de Dinamarca.


Walther Hewel

Walther Hewel (2 de gener de 1904 - 2 de maig de 1945) va ser un diplomàtic alemany abans i durant la Segona Guerra Mundial, un dels primers membres actius del Partit Nazi, i un dels pocs amics personals del dictador alemany Adolf Hitler.


Serra de Concellabre

La Serra de Concellabre és una serra situada al municipis de Llívia, a la comarca de la Baixa Cerdanya i França, amb una elevació màxima de 1.288 metres.


La mala educación

La mala educación és el títol d'una pel·lícula espanyola escrita i dirigida per Pedro Almodóvar i estrenada a Espanya el 18 de març de 2004. Està protagonitzada per Gael García Bernal, Fele Martínez i Daniel Giménez Cacho. Està ambientada en Madrid en 1980 i conta la trobada d'un director de cine d'èxit, Enrique Goded, amb el seu antic company d'escola, Ignacio Rodríguez. La pel·lícula va ser projectada a molts festivals internacionals de cinema com el de Cannes, Nova York, Moscou o Toronto abans d'estrenar-se el 19 de novembre de 2004 en Estats Units d'Amèrica.


Milà-Sanremo 1979

La Milà-Sanremo 1979 fou la 70ª edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 17 de març de 1979 i va ser guanyada pel belga Roger de Vlaeminck, que s'imposà a l'esprint a la meta de Sanremo i d'aquesta manera aconseguia la seva segona victòria consecutiva i tercera de la clàssica italiana.

264 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 154 d'ells.


Bayonetta

és un videojoc d'acció desenvolupat per Platinum Games i publicat per Sega per a les videoconsoles de sobretaula PlayStation 3 i Xbox 360. Creat per Hideki Kamiya, també autor de "Devil May Cry" i "Okami", "Bayonetta" s'estrenà al Japó el de , mentre que les versions nord-americana i europea se van llançar el 5 i 8 de gener de 2010, respectivament. Va rebre una seqüela per a Wii U anomenada "Bayonetta 2", i un anime anomenat "", estrenat al Japó el novembre de 2013.


Piccata

La Piccata és una preparació genèrica de la cuina italiana realitzada sobre certs aliments (generalment carn i peix), que se serveix picat, saltat i amb una salsa que per regla general sol contenir suc de llimona, mantega i espècies diverses. Piccata és la forma femenina de la paraula italiana "piccato".


Tajumulco

El Tajumulco és un estratovolcà apagat, situat a Guatemala, al departament de San Marcos, a l'oest del país. És la muntanya més alta de la Sierra Madre de Chiapas, de l'Amèrica Central i del país amb 4.220 metres d'altitud. Al llarg de la història, el Tajumulco ha comptat amb diversos informes d'activitat volcànica, però sense poder ser confirmat cap d'ells. Des de 1956 és declarat una àrea pretegida, que compta amb 4.472 hectàrees.


Ernesto Cardenal Martínez

Ernesto Cardenal Martínez (Granada, Nicaragua, 20 de gener de 1925 – Managua, 1 de març de 2020) va ser un clergue i teòleg catòlic, poeta i polític nicaragüenc conegut per la seva activitat respecte de la teologia de l'alliberament.

Nascut en una família acomodada de Granada, el seu cosí és el crític literari Pablo Antonio Cuadra. Estudià literatura a Managua i a Mèxic del 1942 al 1946, i a diverses ciutats d'Itàlia, Espanya, els Estats Units i Suïssa, del 1947 al 1950.

El 1950, quan va tornar a Nicaragua, va participar en la revolució d'abril contra la dictadura d'Anastasio Somoza García, que va fracassar. Després d'una profunda experiència mística que va tenir el 2 de juny de 1956, el maig de 1957 va ingressar a l'Abadia de Getsemaní a Kentucky (Estats Units) de l'Orde de la Trapa, on Thomas Merton era mestre de novicis. Allí, al cap d'un temps, va començar a tenir problemes de salut i, aconsellat per Merton, va abandonar el monestir el juliol de 1959; Merton li va suggerir que s'ordenés sacerdot i formés una petita comunitat contemplativa en algun lloc de Nicaragua.

Cardenal fou ordenat sacerdot el 1965 i es va instal·lar a les Illes Solentiname, al Llac Nicaragua, on va fundar una comunitat monàstica contemplativa-social i utòpica. Mentre era allà va escriure "El Evangelio de Solentiname", llibre emmarcat dins del pensament de la teologia de l'alliberament. Va militar activament amb els sandinistes en la revolució contra la dictadura d'Anastasio Somoza Debayle, fill de l'anterior.

El 1979, després del triomf de la Revolució sandinista, fou nomenat ministre de cultura, càrrec que va ocupar fins al 1987, que es va haver de tancar el ministeri per raons econòmiques. Va patir les crítiques del Papa Joan Pau II quan aquest va visitar Nicaragua el 1983, i el requeriment que regularitzés el seu ministeri eclesiàstic.

Cardenal va abandonar el FSLN el 1994 en desacord amb la direcció autoritària del president Daniel Ortega, tot i que seguia mantenint conviccions d'esquerres.

Va ser membre del comitè de direcció de la cadena de televisió veneçolana Telesur.


Hamlet, l'honor de la venjança

Hamlet, l'honor de la venjança (títol original en anglès Hamlet) és una pel·lícula coproduïda entre Estats Units, Regne Unit i França l'any 1990, dirigida per Franco Zeffirelli i interpretada per Mel Gibson, Glenn Close, Alan Bates i Helena Bonham Carter, basada en l'obra de teatre de William Shakespeare. L'any 1995 va ser emesa per primer cop en català a TV3.


Afzelia

Afzelia és un gènere de plantes amb flor de la subfamília de les "Caesalpinioideae." Són arbres de les zones tropicals amb molt bona fusta, comercialitzada generalment amb el nom de «doussie». "Afzelia xylocarpa" és una espècie asiàtica. La seva escorça té usos medicinals a la medicina tradicional. La fusta de les espècies "Afzèlia africana", "Afzelia bipindensis" i "Afzelia pachyloba" es comercialitza sota el nom de ugandès de «meli».


Atena i Febos

Atena i Febos (en grec: "Αθηνά, Φοίβος") són les mascotes olímpiques dels Jocs Olímpics d'estiu de 2004 celebrats a la ciutat d'Atenes (Grècia).


Jaume Costa i Bosch

Jaume Costa i Bosch (Castelló de Rugat 1905 - Massalfassar 1988), conegut com el Mestret de Massalfassar fou un gran jugador de pilota valenciana en les modalitats de trinquet i de carrer, i practicà totes les modalitats a primers del , sent un excel·lent mitger.

Va nàixer a Castelló de Rugat on son pare exercia de mestre, per a passar posteriorment la família a viure a Benissanó, bressol de grans pilotaris, i allà es va iniciar en el trinquet. Va vestir-se de blanc, el 18 d'abril de 1921, amb 15 anys, al Trinquet de Pelayo de València, guanyant, quan el regentava Quiquet "el Tramusser". A partir d'esta data les partides al trinquet eren freqüents, amb 2 o 3 per setmanes, amb jugadors de segona i de primera.

L'any 1923 son pare, també anomenat Jaume el Mestret, el van destinar a Massalfassar i allà va començar a destacar en el joc de carrer, jugant en aquella època amb jugadors de renom com Xiquet de Llanera, Carabiner de Calp, Joaquim de Vilallonga, Joaquinet d'Albalat, Ramonet el Pesaor, El Gualo, El Xai, Patilla d'Alaquàs, etc.

El 1927 va disputar la seua millor partida de galotxa, a les festes de Carlet, on els del Genovés havien publicat a la premsa que desafiaven als que volgueren, allà es trobaren a 3 del Genovés i al Xiquet de Llanera, i jugaren una partida "a pujar i baixar" durant dos dies, tres hores i mitja cada dia, que guanyaren per 20 punts.

Amb el Xiquet de Ranera va compartir molts cartells, en una relació interminable de partides i desafiaments en les que jugà al llarg de la seua curta vida esportiva. Es retirà l'any 1931, molt jove, al ser destinat com a "mestre nacional" a un poble de Lleó, i des d'aleshores sols jugava en vacances i algunes partides esporàdiques al trinquet de Sagunt. El 1979 es va jubilar després de quaranta anys de dedicació al magisteri, tasca que el va obligar a deixar la pilota.

El 10 d'agost de 1981, dia de Sant Llorenç, patró de Massalfassar, el Club de Pelotaris de Massalfassar li va retre un homenatge jugant-se una partida en la modalitat de galotxa entre els equips de Foios i Massalfassar, on "Patilla d'Alaquàs" el va considerar junt a Juliet com la glòria més gran que ha tingut la pilota valenciana.

El 14 de setembre de 1984 es va fer la Gala de la Pilota Valenciana on el Mestret de Massalfassar junt amb "Gualo" de Rafelbunyol, representants dels gran jugadors de pilota al carrer de principis del i considerats per l'afició dos dels més grans jugadors que ha donat la pilota van rebre distincions de reconeixement per part de la Federació de Pilota Valenciana i de la Conselleria de Cultura i Esport.

Una gran persona.A banda de ser una figura llegendària en el joc de pilota al carrer, el Mestret va destacar per ser una gran persona en el terreny personal i en competició. El Xiquet de Llanera, company de joc del Mestret, afirmà que no es podia fiar de ningú, llevat del Mestret, que segons ell fou la persona més sencera de tots ells.


N-420

La N-420 es una carretera que, amb els seus 803 quilòmetres, és una de les més llargues d'Espanya i segueix el traçat d'una antiga calçada romana que unia Còrdova amb Tàrraco (actual Tarragona). Aquesta travessa des del centre-sud de la península fins a Tarragona, començant a Montoro, província de Còrdova, i acabant a la ciutat de Tarragona. En el seu recorregut passa per Andalusia, Castella-la Manxa, el País Valencià, Aragó i Catalunya.


Cardillac

Cardillac és una òpera en tres actes de Paul Hindemith, amb llibret de Ferdinand Lion, basat en "La senyoreta de Scuderi" d'E.T.A. Hoffmann. S'estrenà a l'Staatsoper de Dresden el 9 de novembre de 1926.

"Cardillac" és la primera de la trilogia de Hindemith sobre la relació entre l'artista i la societat. Les altres són "Mathis der Maler" (1935) i "Die Harmonie der Welt" (1957). Constitueix una de les millors òperes de Hindemith, el llenguatge es tornaria bastant més retòric i monolític en les següents dècades. Aquí, sense perdre el costat incisiu de la «nova objectivitat», serveix magníficament al trepidant relat d'E.T.A. Hoffmann sobre la fascinant figura d'un orfebre parisenc que se sent tan lligat a les joies que fabrica, que no dubta a matar per recuperar-les.

El protagonista és l'orfebre Cardillac, que fabrica coses meravelloses i a causa de la seva obsessió per elles, també les recupera cometent robatoris i assassinats. La trama gira entorn al dilema de revelar a l'opinió pública que l'estimat artista és també el criminal que va tornar a tota una ciutat temorosa. Els ciutadans i la policia no aconsegueixen fer cap connexió entre la coincidència de les compres i els assassinats fins que Cardillac finalment confessa. Al final una multitud el copeja fins a la mort, però després que la seva filla expliqui que els assassinats no eren més que la conseqüència del seu amor per la bellesa, la multitud canta un elogi captivador.


Bufo cophotis

Bufo cophotis és una espècie d'amfibi de la família "Bufonidae" que es troba al Perú. Viu als rius i als aiguamolls d'aigua dolça.


Atemptat del 20 de juliol de 1944

L'atemptat del 20 de juliol de 1944 va ser un intent fracassat per assassinar el dictador alemany Adolf Hitler, cap de l'Alemanya Nazi, i prendre el poder a Alemanya seguint un pla anomenat Operació Valquíria. El paper principal va ser portat a terme per l'oficial del Heer Claus von Stauffenberg, que estava al càrrec de l'Exèrcit de Reserva Valquíria, un paper que li permetia un accés directe a Hitler per presentar-li informes. El 20 de juliol va ser la culminació dels esforços de la resistència alemanya per derrocar al règim nazi. El seu fracàs, tant a la Wolfschanze com a Berlín, portà a la detenció de més de 5.000 persones, a l'execució d'unes 200 i a la destrucció del moviment de resistència.


Miguel Marcos Madera

Miguel Marcos Madera, conegut futbolísticament com a Míchel (nascut el 9 de novembre de 1985 a La Pola, Astúries), és un futbolista professional asturià que juga actualment al Qarabağ de l'Azerbaitjan.

Es va formar al planter del Real Oviedo, però va jugar pel rival Sporting de Gijón tant a la Segona Divisió com a La Liga, abans de marxar a la Premier League on va jugar pel Birmingham City FC el 2010.

Va ser cedit la segona part de la temporada 2010–11 a l'AEK Atenes FC, abans de retornar a Espanya, on va jugar pel Getafe CF. Després d'un any amb el Maccabi Haifa FC, va signar pel Qarabağ el 2015, club amb el qual va guanyar la lliga i la copa en les seves dues primeres temporades.